15 



smaa Blomsterstande tydelig anlagte i Slutningen af August). 

 De hore til de mindre og uanseelige. Bægeret er ofte brun- 

 ligrødt ; Kronbladene ere hvidlige, ofte faldende lidt i det 

 gullige; de ere opret-udstaaende og lidet længere end Bægeret. 

 Støvet er rødligt (smudsigt og blegt mønierodt). Griflerne blive 

 ofte mørkerøde i den ældre Blomst. Pistillens nektarclannende 

 Grund er grønlig. Denne »Diskus < er skarpt delt i to Parter r 

 saa at en ikke ringe Lighed med en Umbellats fremkommer. 

 Efter Kegn kan man se en rig, aabenbart nektarholdig.Yand- 

 samling i Bunden af Blomsten. 



Fra Grønland har jeg ikke mange direkte Optegnelser, 

 men jeg har intet fundet, hvori de grønlandske Exemplarer 

 afvige fra Skandinaviens, Spitsbergens eller Nord-Asiens. 



Efter Axell skal Arten være proterandrisk. Jeg 

 fandt ogsaa dyrkede Exemplarer (fra Hortus Hauniensis) 



Kg. 24. Saxifraga nivalis L. 



A, en Blomst fra Grønland (Sukkertoppen 6te Juli 1884). Der er allerede- 

 spiret Pollen paa Arret; en af de tegnede åbne Knapper er lige; over Arret. 

 Kron-Støvdragerne have endnu lukkede Knapper, ß, en yngre Blomst 

 (Tromsø, 27de Juni 1885); Knapperne ere alle lukkede, men Arrene ere 

 modne. C og D, Knapper fra Bug- og Rygsiden. E, umoden Frugt. 



svagt proterandriske eller homogame, men vildfvoxende 

 Exemplarer derimod svagt p rot er o gyn e eller homogame. 

 Griflerne blive lidt eller slet ikke udbøjede, og Arrene, der 

 hos denne Art ere ganske jævnt afrundede og uden Papiller, ere 



