17 



har jeg rimeligvis haft en Hunblomst eller en Overgangsform 

 til en saadan for mig; Knapperne aabnede sig dog. 



Saxifraga Mer actif olid Waldst. et Kit 

 (Langes Conspectus, S. 59). 



Slutter sig i det hele ret nøje til 8. nivalis. Eod stokken er 

 lodret eller skraat liggende, kraftigere end hos denne, aabenbart 

 længere levende, forsynet med kraftigere Birødder og undertiden 

 noget forgrenet eller besat med Knopper. Skuddene kunne 

 staa flere Aar paa Kosetstadiet, før Blomstring indtræder. 



Paa et blomstrende Skud kan Hoved-Sideknoppen være 

 vidt udviklet i Blomstringstiden, saa at dens Løvblade i 

 væsentlig Grad bidrage til Dannelsen af den hele Bladroset 

 ved Blomsterstandens Grund. 



Ligheden med S. nivalis viser sig fremdeles i følgende: 

 Blomsterne ere smaa og brede sig sjældent stjærneformig 

 ud, men holde sig mere eller mindre lukkede med smaa, 

 opad bøjede Kronblade, i alt Fald i den yngre Blomst. 

 Arrene ere ikke skeformig udbredte og papillose, som hos 

 de fleste andre Arter, men kugleformig afrundede uden 

 Papiller, dækkede af en Slim. Endelig ere Blomsterne 

 homogame eller maaske svagt proterandriske. 



Jeg har vel set Støvknapper røre umiddelbart ved Arret, 

 men kun sjældent, og jeg tør intet sige om Bestøvnings- 

 maaden. Støvbladene staa i Almindelighed opret, og Selv- 

 bestøvning synes at kunne foregaa temmelig let. 



Fremhæves maa endnu, at Diskusdannelsen særdeles 

 meget minder om Umbellaternes (med hvilke Saxifragaceæ 

 vistnok ogsaa ere meget nær beslægtede), idet hver Griffel 

 ved sin. Fod omgives af en halvkredsformet, i Kanten bugtet- 

 tandet Nektarie-Skive, og de to Halvkredse ere meget skarpt 

 adskilte fra hinanden. Det samme findes hos S. nivalis og 

 pensylvanica. 



Tretallig Pistil har jeg fundet flere Gange i Endeblom- 

 sterne af de smaa axstillede Nøgler, som danne Blomster- 

 standen. 



Botanisk Tidsskrift, 16 Bd. 2 



