23 



efter Døden, affarvede eller sorte. Denne Art voxer i sit eget 

 rigelige Affald ligesom S. Aizon, Dryas o. a. De unge 

 Blade gaa jævnt over i de gamle; ret ofte ses de overvin- 

 trede og de ganske unge Blade rødfarvede. Neden for Blom- 

 sterstanden udvikle de nye Skud sig fra de øvre Løvblades 

 Axler; paa det i Blomst værende Skud ere de allerede ret 

 vidt udviklede. Det øverste er det kraftigste; jo længere 

 nede de staa, desto svagere. Skuddene kunne tilbringe 

 flere Aar i rent vegetativ Tilstand, før Blomstring ind- 

 træder. 



Fig. 26. Saxifraga tricuspidata Retz, 



fra Holstensborg. A, en Blomst paa 1ste Udviklingstrin; to Bæger-Støv- 

 dragere ere bøjede ind over Midten af Blomsten og have aabnede Knap- 

 per; Arrene ere som i Figur B. C, af en Blomst, hvis Ar ere traadte i 

 Funktion; der er allerede Pollen paa dem. D, Pistillen i Længdesnit paa 

 et lidt senere Udviklingstrin. 

 Før Udspringningen ere Blomsterstandene og Blomsterne 

 nikkende, under denne staa de opret, og Kronbladene ere 

 aabent udbredte. Den stjærneformede, regelmæssige Blomst 

 har bleggule eller hvidgule Kronblade med mange, smaa, 

 mørkere, rødgule Pletter, der ere desto mørkere, jo nærmere 

 de findes mod Spidsen, hvor de næsten kunne blive purpur- 

 farvede. Da der tillige er en rig Honningdannelse fra den 

 tykke, gule Basis af Frugtknuden, er den aabenbart ret vel 

 indrettet paa Insekttillokning. Honningen træder frem i tal- 



