25 



3i ede, men fyldte med tæt pakkede, kantede Pollenkorn, der 

 ikke saa ud til at være normale. Som hos andre Arter findes 

 altsaa enten ægte Hunblomster eller Overgangsformer til 

 saadanne. 



Saxifraga Hirculus L. 

 (Langes Conspectus S. 64.) 

 Den nedliggende Stængel er hos de danske Exemplarer 

 vandret, temmelig straktleddet, tynd, besat med Eester af 

 visnede Løvblade og forsynet med meget fine Birødder. Smaa 

 traadformede Udløbere, besatte med Lavblade eller ufuldkomne 

 Løvblade kunne udgaa fra den ; de faa sukcessivt fuldkomnere 

 Blade. Hos den arktiske Form ere Jordstænglerne kortere, 

 og Tueformen er mere fremherskende. Jeg har blot set en- 

 kelte Blomster fra Spitzbergen, samlede af Nathorst; de vare 

 udpræget proterandriske ligesom de danske. 



Saxifraga flagellaris Willd. 

 (Langes Conspectus, S. 65.) 

 Dens Yegetationsorganer har jeg omtalt og afbildet i 

 »Om Skuddannelse osv.« (Naturhistorisk Forenings Jubilæums" 



Fig. 27. Saxifraga flage|lla|rjis Willd, 



fra| Spitzbergen (A. G. Nathorst). 



Skrift, 1884). De findes desuden godt afbildede i Hojokers 

 Flora Boreali- Americana, I, tab. 87 (om end med lidt for 

 tykstænglede Stoloner) og i Flora Danica tab. 2353. 



Jeg har blot kunnet undersøge tre Blomster, samlede af 



