34 



1. Foruden de bekjendte tvekjønnede Blomster har en 

 Del Arter Blomster, som nærme sig til at blive eller ligefrem 

 ere Hunblomster, idet Støvdragerne og særlig deres Knapper 

 blive mindre end ellers, og Pollenkornene blive ufuldkomne 

 og mindre end sædvanlig; i nogle Tilfælde aabne Knap- 

 perne sig endnu, i andre ikke. Disse Blomsters Pistil ud- 

 vikles meget rask, og uden en nærmere Betragtning føres 

 man let til at anse dem for stærkt proterogyne. Jeg har, 

 efter at være blevet opmærksom derpaa, iagttaget, at det 

 blot var Endeblomsten i hele Kvasten, der saaledes er paa 

 Overgang til Hunblomt, men om der aldrig er andre, som 

 forholde sig paa samme Maade, ved jeg ikke. Saadanne 

 Blomster har jeg iagttaget hos: S. decipiens, rimdaris, 

 tricuspidata, nivalis, aizoides, cernua (?) og stellaris, og des- 

 uden paa dyrkede Exemplarer i Hortus Hafniensis af føl- 

 gende Arter: S. moschata var. glandulosa, decipiens, Cym- 

 balaria, Rocheliana, vistnok ogsaa 8. Cotyledon, hvis Støv- 

 knapper i Endeblomsterne i nogle Tilfælde dog aabnede sig, 

 men havde mindre Pollenkorn end de proterandriske Side- 

 blomster, men i andre Tilfælde vare delvis helt aborterede 

 og viste sig klare og gjennemsigtige. 



Ogsaa hos andre Arter viser Endeblomsten for hele Stan- 

 den for saa vidt et andet Forhold end de andre Blomster, 

 som den iler langt forud for dem i Udvikling, f. Ex. hos S. 

 Aizoon (se ovenfor), og blandt dyrkede : 8. geranioides og 

 rotundifolia. Hos S. Oeum fandt jeg Endeblomstens Pi- 

 stil noget anderledes formet end de andre Blomsters, og det 

 bør ogsaa i denne Forbindelse anføres, at Endeblomsten of- 

 test er den eneste udviklede Blomst hos S. cernua. 



Dette interessante Forhold er maaske bemærket af Asa 

 Gray (Notes on some North- American Species of Saxifraga, 

 i Proceedings of the American Academy, 20); han anfører, 

 at de fleste Individer af Saxifraga peltata have proterandriske 

 Blomster, men at det ikke er sjældent at finde Individer, 

 som ere ægte proterogyne, og at Arten viser udpræget Ten- 

 dens til Gynodioeci. Her i Hortus Hafniensis er 8. pel- 

 tata proterogyn. — løvrigt har Gaston Bonnier ogsaa fundet 



