40 



i hvilket Honning for neden samler sig. Honningen, der 

 dannes af Blomsterbladenes tykke og noget konkave Grund, 

 er altsaa uden for Støvdragerne; hermed staar da i For- 

 bindelse, at disse faa udad vendte Knapper og slutte sig 

 med deres Kyg tæt til Griflen, saa at der næsten ingen 

 Plads er bag dem. Et honningsøgencle Insekt kan ikke 

 undgaa at røre ved Knapperne og faa Støv paa sig, naar 

 disse ere aabne. Støvkornene falde meget let ud, og der 

 findes derfor Masser af Støv i Eummene mellem Knapper 

 og Blosterblade ; ogsaa ses Støvkorn faldne ud paa Frugt- 

 knude og Griffel; dog vil Arret have vanskeligt ved at 

 opfange det udfaldende Støv, da det er saa ubetydeligt, 

 nemlig blot den yderst lidt tilbagebøjede og egentlig ikke 

 papillose Kant af den hule, rørformede Griffels øvre Ende. 

 Jeg har set Pollenkorn fastholdte af denne Kant, men de 

 kunde være hidbragte af Insekter. 



Blomsterne ere svagt proterogyne; naar den første af 

 de ydre Støvdragere aabner sig, er Arret alt modent. Griflen 

 er lidt længere end Støvdragerne og voxer ud over Bio- 

 steret*). Naar et tilflyvende Insekt (rimeligvis Bier, Hum- 

 ler og Fluer) vil søge Honning eller Støv i de sex Rum mel- 

 lem Støvdragerne og Blosterbladene, maa det nødvendigvis 

 strax støde mod Arret og foretage Bestøvning, hvis det med- 

 fører Støv. Selvbestøvning er mulig, formedelst Arrets Plads 

 neden under Støvdragerne i den hængende Blomst, men som 

 anført temmelig vanskelig. Om dens Frugtsætning i Grøn- 

 land ved jeg ikke andet, end hvad Lange anfører: »Sept. 

 fr.«, og hvad Y a hl skriver: »de røde Bær spises af Grøn- 

 lænderne i Julianehaabs Distrikt." 



*) Paa Hookers Fig. 188 A er Griflen noget kortere end paa de af 

 mig sete Blomster, idet den knap rager udenfor Blosterbladene. 

 Flere Forfattere skrive »peduneuli uniflori«, men 2-blomstrede ere 

 dog almindelige paa foreliggende Exemplarer. 



