158 



Erodium. 

 Jeg har undersøgt følgende: 



Erodium cicutarium Gm. 



— aconium Willd. 



— gruinum Ait 



— hirtum Willd. 



— primulaceum Welw. 



Erodium Manescavi Button. 



— pulverulentum Willd. 



— malacoides Willd. 

 sebaceum Delil. 

 pimpinellijolium Sw. 



— echium Willd. 

 Denne Slægt adskiller sig fra Geranium især derved, at 



Frøskallens Epidermisceller ere forholdsvis meget mindre; de 

 ere desuden mere tyndvæggede og savne aldeles Fortyknings- 

 lister. Hos Erodium gruinum, E. ciconium og E. cicutarium 

 er Epidermis udstyret med Spaltaabninger. Det parenkyma- 

 tiske Lag bestaar hos alle de undersøgte Arter kun af et 

 enkelt Lag Celler, der ikke ere sammentrykte i radial Ret- 

 ning, saalecles som Tilfældet var hos de fleste Geranium- 

 Arter. De to næste Lag forholde sig væsentlig som hos 

 Geranium. Ligesom hos denne Slægt findes der ogsaa her 

 en indre Epidermis og et mellemliggende, tyndvægget Celle- 

 lag, men i det modne Frø ere de begge aldeles sammen- 

 trykte ; i umodne og navnlig i kimløse Frø kan man derimod 

 se dem med den ønskværdigste Tydelighed. Hos Erodium 

 cicutarium findes der (Marloth, 1. c., Pag. 237) ligesom hos 

 nogle Geranium- Arter enkelte større Celler med ét videre 

 Cellerum og et mørkere Indhold. 



Pelargonium. 

 Af denne Slægt har jeg undersøgt: 



Pelargonium humiftisum Willd. 



— zonale Ait. 



— australe Willd. 



Pelargonium Badula Ait. 

 — malvaefolium 

 Jaeq. 



Disse Arter stemme nærmest overens med Erodium; 

 Epidermiscellerne ere dog betydelig større end hos denne. 



Monsonia ovata Cav. 

 Epidermiscellerne af samme Størrelse som hos Geranium, 

 og Ydervæggene sammenfaldne i det modne Frø ; Sidevæggene 



