200 



Paronychieœ: Alle undersøgte Arter have Skeden. 



Sileneæ: Alle undersøgte Arter have Skeden, med Und- 

 tagelse af Drypis spinosa*) med Korkdannelse i Stedet. 



Alsineæ: De allerfleste undersøgte Arter have Skeden. 



Undtagelserne ere : Halianthus peploides, i Regelen Stel- 

 laria, samt undertiden Moehringia trinervia. Hos disse 

 Alsineer findes der i Sklerenkym-Skedens Sted Kollenkym 

 eller Kork. 



Endelig skal her mindes om, at Kutikulariseringen 

 af Epidermis staar i omvendt Forhold til Skleri- 

 fikationen af Pericyclen. 



Der turde altsaa kunne opstilles følgende anatomiske 

 Familie-Karakter for Caryophyllaceerne: 



Pericyclen bestaar af flere, ofte mange Celle- 

 lag, og frembringer en Sklerenkym-Skede, der kun 

 i enkelte Tilfælde erstattes af Kollenkym, samt 

 ofte Kork. 



Mellem Sileneer og Alsineer ved jeg ingen anatomiske 

 Forskjelligheder at anføre. Om Paronychieerne angiver Reg- 

 nault (1. c. pag. 44 flg.), at cle skulle afvige fra Coryophyll. 

 (SU. + Als.) ved et ejendommeligt Forhold. Hvori dette be- 

 staar, har jeg ikke rigtig kunnet udrede efter Forf.s Frem- 

 stilling, men formoder at det skulde være, at det bløde 

 Parenkym, der i de fleraarige Stængler saa rigeligt ud- 

 vikler sig hos Caryophyllaceerne (s. lat.), hos Paronychieerne 

 danner radialt udstraalende Partier, medens det hos de øvrige 

 opstaar i mer eller mindre koncentriske Buer. Dette hen- 

 stilles til nærmere Undersøgelse. 



Ilt. 



Caryopjhyllaceernes Forhold til beslægtede 

 Familier. 



Hele Gruppen Caryophyllinæ udmærker sig ved en Ten- 

 dens til extraordinær Virksomhed i Pericyclen, i Regelen i 



*) Alle undersøgte Silene-Axiev med udviklet overjordisk Stængel havde 

 Skeden. Paa Grund af sin særegne Voxemaade vil S. acaulis ikke 

 være at opføre som en Undtagelse, sideordnet med Drypis spinosa. 



