204 



Den 26de Maj 1:886 forlod „Fylla" Kjøbenhavns Rhed og 

 ankom d. 4. Juni til Rejkiavik*). 



Efter en heldig Rejse og en kort Kamp med Storisen kom 

 „Fylla d. 17de Juni ind til Godthaab (c. 64° N. B.). Et Par 

 Dage efter vor Ankomst satte en stærk Sydvest- Storm Storisen 

 ind, saa den fyldte hele Godthaabsfj orden og Havnen, og nødte 

 „Fylla" til at blive der i 3 Uger. Ved vor Ankomst fandtes 

 endnu mægtige Snedriver, og kun faa Planter vare i Blomst. 

 Empetrum, Salix herbacea, glauca, og groenlandica blomstrede 

 almindelig; Loiseleuria procumbens og Diapensia lapponica 

 begyndte kun paa enkelte Steder at blomstre. 



Den 1ste Juli besteges „lille Malene", et ca. 1400' højt 

 Fjæld i Nærheden af Godthaab. Medens Lyngheden i Koloniens 

 nærmeste Omegn væsentlig bestaar af Empetrum , og de andre 

 for Heden karakteristiske Planter, som Loiseleuria og Diapensia, 

 forekommer som vel afgrænsede Tuer eller Puder, var Heden 

 her mere sammensat og tættere. De nævnte Planter voxede 

 ind imellem hverandre, og vare hyppigt blandede med Betula 



*) I de 3 Dage, Opholdet varede her, foretoges kortere Exkursioner til 

 Stadens Omegn, bl. a. til de stenede Strækninger, som kaldes Mæ- 

 larne. Vegetationen var her meget tarvelig; nogle Steder, hvor 

 Jorden kun bestod af løse Sten, manglede endog al Vegetation. 

 Som oftest fandtes dog enkeltvis voxende Planter, blandt hvilke 

 især maa fremhæves Arabis petræa, der trives fortræffeligt paa de 

 goldeste Steder. Den har et vigtigt Formeringsmiddel i Rodskud, 

 der især fremkomme, hvor Primroden paa sin krogede Vej mellem 

 de løse Sten kommer nær til Overfladen. Hvor Betingelserne vare 

 noget gunstigere fandtes et sammenhængende Plantetæppe. Paa 

 saadanne Steder havde Overfladen ofte en ejendommelig Form, idet 

 den var som oversaaet med Tuer. Aarsagen til disses Fremkomst 

 kjender jeg ikke ; man sagde ved Rejkiavik, at de stod i Forbindelse 

 med Frosten. Det var i alt Fald tydeligt nok, at de ikke skyldtes 

 tueformet voxende Planter, thi Vegetationen er væsentlig den samme 

 paa Tuerne og imellem dem, og bestod af lave Planter, som Silène 

 acaulis, Armer ia sibrica, Cerastium alpinum, Thealictrum alpinum, 

 Dryas octopetala , Salix herbacea 7 Alchemilla alpina o. a. Hos 

 Silene acaulis der som bekjendt voxer i hvælvede Puder var det 

 som oftest meget paafaldende, at de Blomster, som sad paa den mod 

 Syd vendende Side, sprang førstud. Det samme Fænomen iagttoges 

 senere i Grønland. 



