223 



Da imidlertid som bekjeridt Amygdalinet kun findes i bitre, 

 Emulsinet derimod i begge Varieteter af Mandelen, synes 

 Thomés Angivelse, at man ved mikroskopisk Undersøgelse af 

 Karstrængene, naar de behandles med Sukker og Svovlsyre, 

 strax kan afgjøre, om man opererer med en bitter eller sød 

 Mandel, noget tvivlsom. Thi efter Thomé skal Emulsinet 

 (der altsaa faktisk findes i begge Varieteter) bevirke, at det 

 nævnte, noksom bekj endte Reagens giver de bitre Mandlers 

 Strænge en mørkere rød Tone end de formentlig emulsinfri 

 Strænge af søde Mandler. Men da hele Forudsætningen er 

 urigtig, viser den angivne vage Forskjel intet, selv om den, 

 hvad jeg ikke har kunnet finde, virkelig skulde være konstant. 



Pfeffer bemærker derfor ogsaa i sin Haandbog*), at 

 Thome's Angivelse om de tvende Stoffers Forekomst næppe 

 ere rigtige; derimod udtales, at man — naar man endelig 

 vil antage en Lokalisation af Glysosidet, resp. Fermentet — 

 snarere kunde forestille sig, at Emulsinet findes i Celle- 

 slimen, Amygdalinet i Cellesaften. Men, bortset fra, at der 

 intet anføres til Støtte for en slig Anskuelse, viser denne 

 sig uholdbar derved, at der i Mandelen ikke findes Cellesaft, 

 idet Cellerne ere helt udfyldte med plastisk Substans. Spørgs- 

 maalet var derfor endnu aabent, da jeg, for ad Analogiens 

 Vej at belyse nogle Forhold i Hvedekornet, fik Brug for en 

 Løsning; jeg haaber at have leveret denne med det følgende. 



Mandlerne bestaa — foruden af Frøskallens Lag, der 

 hverken føre Amygdalin eller Emulsin — alene af Kimen, 

 altsaa af Kimblade, Kimstængel med 

 Kimknop og Kimrod. Fra Axedelene gaa 

 en Mængde Karstrænge ud i Kimbladene, 

 hvor de forgrene sig og vise talrige Ana- 

 stomoser. Paa et Tværsnit vise Strængene 

 sig ordnede mere eller mindre tydeligt i 

 to Rækker. (Sml. hosstaaende Figur; om 

 trent 2 /ii forminsket efter camera lucida). 



*) Pfeffer: Pflanzenphysiologie Bd. 1, 1881 p, 307. 



