46 



De sumpede Engstrækninger ere som oftest tuede, men 

 aldrig i den Grad, som Moen og Tunene. Paa en typisk 

 Myr ere Tuerne sædvanlig smaa, kegleformede Forhøjninger 

 paa den flade Grund, mere eller mindre tæt stillede. I Græs- 

 moen derimod ere Lavningerne af forskjellig Dybde, og deres 

 Bund kommer derved til at ligge i forskjellig Højde. 



Paa de sumpede Engstrækninger er det især Carex- 

 Arterne, der danne Vegetationens Hovedmængde foruden 

 Eriophorum angustifolium, der mange Steder optræder i stor 

 Mængde (i en „flöi") og ofte paa større Strækninger er den 

 dominerende Art. Ofte fmdes ogsaa Salix, Betula nana 

 og Vaccinium uliginosiwi forekommende paa den. Maade, at 

 de spille en større eller mindre Rolle. Efter de Tilfælde, jeg 

 har set, forekomme disse Planter især paa de Myrstræk- 

 ninger, der ligge umiddelbart i Nærheden af en Skov eller 

 Lynghede eller der, hvor en Skov tidligere har været. Nogle 

 Exempler paa denne Vegetation skulle her anføres: 



1. Paa en Myrstrækning dannede følgende Arter Vege- 

 tationens Hovedmængde: Carex vulgaris (i mange og varie- 

 rende Exempiarer), Carex turfosa, atrata, rariflora, bicolor; 

 desuden Comarum palustre (i rigelig Mængde), Calamagrostis 

 stricta hist og her. — (Vallanes). 



2 a. Parti af Myren, der umiddelbart grænsede til 

 en Mo (mlrarjaöar). Tuen var udelukkende dannet af 

 Mosser; den var saa løst bygget, at naar man traadte paa 

 den, sank man ofte i Mosserne til Anklen, men snart fik 

 Tuen igjen sin oprindelige Form; her voxede spredte Exem- 

 plarer af Thalictrum alpinum, Polygonum viviparum og Pin- 

 guicula vulgaris, foruden spredte Duske af Juncus balticus 

 (især i Tuens Top). — I Lavningen fandtes et tæt Mos- 

 dække, og deri Carex- Arter , Salix lanata , Vaccinium uligi- 

 nosum og Comarum palustre i Mængde. 



b. Parti af Myrens Midte: Tuens Vegetation er hoved- 

 sagelig den samme med den Forskjel, at her voxe Vaccinium 

 uliginosum og Salix lanata i Tuens nedre Del. — Lavningen 



