75 



1. Om Højfjeldets Grus flader har jeg ikke stort 

 at meddele; de ligne overhovedet Lavlandets Grusflader, 

 men ere ikke saa rige paa Arter som disse ; de savne mange 

 af de 'Arter, der træffes i Lavlandets Grusflader, men inde- 

 holde til Gjengæld andre, som ikke findes her, f. Ex. Ranun- 

 culus glacialis. Som Exempel vil jeg anføre en Grusflade 

 paa Hüsavikurheiöi. Ranunculus glacialis voxede her i 

 Mængde og undertiden saa tæt, at den hvidfarvede Stedet. 

 Saxifraga rivularis forekom ogsaa rigeligt. 



Desuden forekom følgende Planter enten enkeltvis eller 

 pletvis spredte hist og her: Oxyria digyna, Cerastium alpi- 

 num, Saxifraga decipiens, Armeria maritima (var ved at ud- 

 folde sine Blomster den 18de Juli), Saxifraga opp'ositifolia, 

 Viscaria alpina. 



Paa Oddsskarö havde en Grusflade følgende Vegetation: 

 spredte, kegleformede Mostuer (dannede af Grimmia ericoides), 

 faa meget spredtvoxende Individer af Saxifraga oppositifolia, 

 Cerastium alpinum og Silène acaulis. (I en af Mostuerne 

 voxede baade Silène og Saxifraga) 1 ). 



l ) Som yderligere Exempel paa Højfjeldets Plantevæxt vil jeg anføre 

 en Beskrivelse af Snæfell. 



Jeg har ikke selv besøgt dette Fjeld, men den 17de August 

 1894 foretog Stud. med. Magnus Sæbjornsson i Følge med Past. emer. 

 Jon Bjarnason og Bonden Sigfüs Sigfüsson som Ledsager en Rejse 

 hertil. Denne Rejse var nærmest en Lystrejse, der dog ogsaa havde 

 en geografisk Undersøgelse af de nærmeste Ubygder til Maal, og 

 under gunstige Omstændigheder ogsaa at bestige Snæfell. Efter en 

 besværlig Vandring opad de stejle og løse Stenskred paa den syd- 

 østlige Side af Fjeldet, og derpaa op ad selve Jøkelen, der dækker 

 Fjeldets øverste Del, over Jøkelspalter etc., ankom de lykkelig til 

 Jøkelens højeste Top, men ret længe kunde de ikke der nyde den 

 fortryllende Udsigt over Landet, da Taagen lidt efter lidt indfandt 

 sig og tilhyllede flere Steder i Synsfeltet. 



Sæbjornsson har skildret mig Vegetationen saaledes: fra Fjel- 

 dets nederste Skrænt, hvor det hæver sig op fra det omkring- 

 liggende Højland, og helt op til Jøkelen, bestaar Fjeldsiden (her 

 tales kun om den sydøstlige Side , da han kun har set denne) af 

 løse Stenskred, man kan næsten sige uden Vegetation, da han kun 

 paa to Steder fandt en ringe Vegetation, paa det ene Sted be- 

 staaende af en lille Tue af Poa aljnna L. f. vivipara (efter hans 



