i den frodige Stereocaulon-Vegetation fandtes følgende Arter: 

 Cetraria islandica var. crispa, Thamnolia vermicularis, Corni- 

 cularia aculeata, Biatorina stereocaulorum og Älectoria nigricans. 



Desuden findes hist og her Cladonia yhangiferina, pyx- 

 idata og comucopioides uden nogensteds at være hede- 

 dannende. 



Om den til Lyngvegetationen knyttede D ryas m o vil 

 jeg blot anføre, at jeg i Østlandet har set den med ganske 

 det samme Udseende, som St. Stefânsson i sin Afhandling, 

 „Fra Islands Væxtrige" II, („Vidensk. Meddel, fra den natur- 

 hist. Foren." Kbhvn. 1894) saa udmærket og træffende be- 

 skriver (Pag. 188). 



D. Dværgpilvegetationen 



bør stilles i Nærheden af Lyngvegetationen, da den ved 

 Mellemformer staar i Forbindelse med denne. Eftersom man 

 stiger højere op ad Fjeldene, bliver Lyngvegetationen mere 

 tynd, og tilsidst har man kun spredt voxende Lyngplanter, 

 der da enten komme til at tilhøre Fjeldmarken eller Dværg- 

 pilvegetationen. Eftersom man stiger højere op ad Fjeldene 

 og kommer længere ind i Dalene, tiltager Dværgpilen. Paa 

 Højfjeldenes flade Strækninger optræder den i Forening med 

 Mosser som dominerende paa større Strækninger. Jeg saa 

 paa Hüsavikurheiöi et smukt Exempel paa denne Vegetation, 

 idet Salix herbacea voxede eneherskende paa den graalig- 

 sorte Mosbund ; flere Steder havde man Mosbunden uden 

 Dværgpilen. Denne Mosbund ser ud som en graaligsort 

 Skorpe (1 — 2 Tommer tyk) liggende paa Underlaget og be- 

 staar af Authelia nivalis og Jungermannia ventricosa. 



Som Exempel paa en Mellemform vil jeg anføre et Sted 

 inderst i Hjâlmârdalur : en Strækning bestaaende af mindre 

 Flader, hvor Salix herbacea dominerede, og større Tuer, hvor 

 Cassiope hypnoides var den fremherskende Plante ; undertiden 

 vare Tuerne helt hvide af Casm>jpe-Blomsterne ; spredt hist og 



