23 



derimod den stenede, grusede, sandede eller lerede 

 Grund er det karaktergivende. 



K. Fjeldmarken. 



L. Sandvegetationen. 



M. Lerflader. 



Til denne Gruppering vil jeg føje nogle Bemærkninger. 



Græsmarken er ved Mellemformer knyttet til Urtemarken 

 og Urtemarken ligeledes ved Mellemformer knyttet til Fjeld- 

 marken. 



Græsmarken er ogsaa ved Mellemformer knyttet til de 

 sumpede Engstrækninger, til hvilke Ferskvandsvegetationen 

 nøje slutter sig. 



Græsmarken er endvidere ved Mellemformer mellem 

 Græsmo og Lyngmo knyttet til Lyngvegetationen. 



Gjennem Mellemformer gaar Lyngvegetationen over i 

 Dværgpilvegetationen , der paa den anden Side gaar over i 

 Fjeldmarken. 



Gjennem Mellemformer gaar ogsaa Grimmiaheden over 

 i Fjeldmarken og paa den anden Side er Grimmiaheden 

 knyttet til andre Formationer: Lynghede, Krat etc. 



Divegetationen er nøje knyttet til de sumpede Engstræk- 

 ninger paa den ene Side og til Fjeldmarken paa den anden. 



Mellemformerne anser jeg for Overgangsformer; de variere 

 i det uendelige paa de forskjellige Lokaliteter, og hvis man 

 undersøger en større Strækning, kan man næsten følge Ud- 

 viklingen. Udviklingen gaar meget langsomt for sig, især 

 paa Steder, hvor Vegetationen altid er i Fare f. Ex. i Lierne, 

 hvor den stadig begraves og forstyrres af de nedstyrtende 

 Grus- og Stenmasser og altsaa maa begynde forfra igjen. 

 Denne Kamp vedbliver naturligvis, indtil Bjærgene ere saa 

 eroderede, at de nedstyrtende Stenmasser ikke længere for- 

 styrre Vegetationen, og denne faar da Overhaand. Som 

 Bevis herpaa vil jeg anføre, at der flere Steder findes Fjelde, 

 hvor Erosionsprodukterne ikke forstyrre Plantevæxten , og 



