80 



folia , Festuca ovina, Poa cœsia, Thymus Serpyllum, Silène 

 maritima, Alcliemilla alpina, Potentilla maculata, Taraxacum 

 officinale, Dryas octopetala, Erigeron alpinus, Arabis alpina 

 ogpetrcea, Veronica alpina og saxatilis, Rumex Acetosa, Galium 

 silvestre, FHeracium, Cerastium alpinum, arcticum, vulgatum 

 og trigynum, Armeria maritima, Saxifraga decipiens, hyp- 

 noides, stellaris, Hirculus, aizoides, oppositifolia, Polygonum 

 viviparum, Plantago maritima, Agrostis, Air a flexuosa og 

 cæspitosa, Trisetum subspicatum, Poa nemoralis, Poa alpina, 

 Juncus trifidus, Luzula , Euphrasia officinalis, Angelica sil- 

 vestris, Equisetum, Epilobium, Cystopteris fragilis, Selaginella 

 spinulosa, Alchemilla vulgaris, Achillea Millefolium, Rubus 

 saxatilis, Draba incana, Woodsia ilvensis, Oxyria digyna, 

 Arenaria ciliata, Alchemilla alpina x vulgaris , Salix glauca, 

 lanata, phylicifolia, herbacea, Empetrum nigrum, Loiseleuria 

 procumbens , Cassiope hypnoides, Vaccinium uliginosum og 

 Myrtillus, Authoxanthum odoratum. 



4. Lavlandets stenede og grusede Flader (melur) 

 have som oftest en ensformig og af faa Arter sammensat 

 Flora; en „melur" flora kan bestaa af yderst faa Arter og 

 Individer, men den kan ogsaa være mere rigeligt udstyret, 

 og paa adskillige Steder gaar den gjennem Overgangsformer 

 over til en tæppedannende Vegetation. Paa Østlandets ud- 

 strakte Grusflader kan man mange Steder se forskjellige Ud- 

 viklingsstadier, der pege i den Retning, at den i Begyndelsen 

 nøgne „melur" med Tiden faar en sammenhængende Vege- 

 tation. Ved Jordbundens Ødelæggelse (cfr. Græsmoen) træde 

 nye Grusstrækninger frem for Dagens Lys, som i mange 

 Aarhundreder have været dækkede af en tyk Jordbund, for 

 efterhaanclen ved en meget langvarig Udviklingsgang atter at 

 faa et Plantedække. Her vil jeg anføre nogle Exempter. 



I Berufjord saa jeg en „melur", hvis Vegetation kun be- 

 stod af faa og spredte Exemplarer af Spergula arvensis. 



I Eivindarârdalir saa jeg en „melur", der kun indeholdt 

 faa og spredte Exemplarer af Papaver radicatum. 



