_86_ 



Calamagrostis var temmelig tætvoxende; der var c. 1 Fod 

 mellem Straaene. 



d. Lavningen bestaaende af fugtigt, sandblandet Dynd. 

 Her voxede Car ex cryptocarpa i Mængde paa de fugtigere 

 Steder med c. 7-2 — 1 Fods Mellemrum mellem Individerne; 

 her voxede ogsaa en anden Careæ-Avt (Careæ norvegica 1 ), 

 der dannede tæt Dække. 



I Nærheden af Sandtuerne, hvor Dyndet var mere sand- 

 blandet og mere tørt, voxede Calamagrostis stricta spredt. 



Her fandtes ogsaa paa Steder, hvor Bunden var mere 

 lerblandet, smaa Søer (Vanddybden l k — 2 Fod), hvor der 

 fandtes tæt Bevoxning af Heleocharis palustris. Disse Steder 

 kunne ikke henregnes til Sandvegetationen, men maa snarere 

 betragtes som en Dyndflora; jeg tager den med her, da del- 

 er en jevn Trinfølge fra sandede til mere eller mindre 

 dyndblande eller lerede Steder, og fordi det ogsaa var 

 nødvendigt at tage dem med for at give et Billede af disse 

 Strækninger. Disse Steder blive med Tiden til Engstræk- 

 ninger med Gyperacéer som dominerende Planter. 



M. Lerflader. 



Jeg har set tre Former af Lerflader, som karakteriseres 

 dels ved Forskjel i Vegetationens Sammensætning, dels ved 

 Forskjel i Jordbundens Beskaffenhed. 



1. I Mo vegetationen findes større eller mindre Ler- 

 strækninger, der enten kunne være tørre eller fugtige. I 

 første Tilfælde ere de udsatte for Vindens ødelæggende Virk- 

 ning og som oftest helt blottede for Vegetation: dog kan 

 her tilfældigvis findes en eller anden enkelt Plante. 



• Naar de ere fugtige, ere de ikke udsatte for Ødelæggelse 

 ved Vinden; de have da som oftest en monoton Vegetation, 



*) Cand. Raunkiær har godhedsfuldt bestemt denne Plante. 



