120 



lutter negative Resultater ved Udsæd paa Rug, Hvede og 

 Byg. I Følge lignende Forsøgsresultater ere alle de øvrige 

 „formae speciales" opstillede. 



Lignende Forsøg med Puccinia graminis ere anstillede 

 af Hitchcock & Carleton og publicerede i 1894 i „Bull. 

 Experira. Station of the Kansas State". Forfatterne kaldte 

 saadanne Former, der trivedes bedst paa visse Værtplanter, 

 vanskeligt paa andre, „ physiological species", hvilket dog, 

 som ogsaa Magnus senere har gjort opmærksom paa, ikke 

 er heldigt, da disse Former ikke kunne anses for Arter. 

 Magnus kalder dem „Gewohnheitsrassen" , andre har kaldt 

 dem „Anpassungsformen" , hvilke Begreber falde sammen 

 med, hvad jeg kalder „biologiske Racer". 



1 en af nylig afdøde Jul. Schroeter meddelt Artikel 

 i „71. Jahresber. d. Schles. Gesellsch. für vaterl. Cultur", 

 som jeg endnu dog kun kjender af et Referat, behandles 

 ogsaa Spørgsmaalet om Arter, er ikke vise morfologiske 

 Differenser, hvilke han kalder Søster- Arter (species sorores) 

 og som falde sammen med, hvad jeg har kaldt biologiske 

 Arter. Dette sidste Navn er adopteret af Magnus i 

 „Die systematische Unterscheidung nächst verwandter para- 

 sitischer Pilze" (Hedwigia 20. Decbr. 1894). Med Rette 

 henfører Magnus til biologiske Arter de tre paa Digr aphis 

 arundinacea optrædende heteroeciske Puccinier, der kun 

 afvige ved, at den ene har sine Æcidier paa Allium ursinwm, 

 den anden paa Arum maculatum, den tredie paa Convallaria. 

 Paa samme Maade forholder det sig rimeligvis med en Del 

 af de paa Carices levende Puccinier, som have deres Æcidier 

 paa Urtica, Cirsium, Taraxacum, Centaurea, Lysimachia, 

 Pedicularis, Parnassia, Ribes m. fl. Men hos nogle af disse 

 paa Carices optrædende Puccinier har jeg dog fundet konstante, 

 om end smaa morfologiske Forskjelligheder, som vidne om, 

 at de ere i Færd med at gaa over til virkelige Arter efter 

 cl et sædvanlige Begreb. 



Navnlig blandt heteroeciske Uredinaceer kunde der 



