175 



karakteriseret ved et fuldstændigt Virvar af Betula , Myrica, 

 Saliæ aurita, Vaccinium Vitis idcea, Calluna, Erica, Bhamnus 

 Frangula, Phragmites, Calamagrostis lanceolata, Aira flexuosa, 

 Molinia caerulea , Luzula multifiora , Potentilla Tormentilla, 

 Peucedanum palustre, Stellaria graminea, Melampyrum pra- 

 tense, Chamænerium angustifolium o. fl, Af Selinum Carvi- 

 folia fandt jeg kun et eneste Exemplar; heller ikke anden- 

 steds i Randvegetationen har jeg truffet denne Plante, der 

 sikkert er langt sjældnere end Peucedanum palustre. Rand- 

 vegetationen her er meget bred, maaske den bredeste hele 

 Mosen rundt. 



Langs den nordlige Rand af Mosen tindes Tørveskær. 

 Tørvegravene arbejdes ind i Mosen nordfra, og deres sydlige 

 Rand danner tillige meget ofte Grænsen mod Mosens 

 Kjærne. Nærmest S. for Tørvegravene er Mosen mere tør, 

 gaaer derefter snart over til den sædvanlige fugtige Be- 

 skaffenhed, med lange, smalle, fugtige Render. Et enkelt 

 Sted kiler sig her en Bevoxning af Phragmites communis, 

 tildels ledsaget af Myrica, et Par hundrede Skridt ind i 

 Mosen. Tagrøret synes imidlertid ikke at trives rigtig, Exem- 

 plarerne er smaa og spredte. Vegetationen i de gamle 

 Tørvegrave er en Blanding af Mosens karakteristiske og den 

 udenforstaaende. Særligt fremtrædende er Juncus conglome- 

 ratus, Calamagrostis lanceolata og Eriophorum vaginatum; 

 dertil komme forskjellige andre som Holcus lanatus, Aira 

 fleæuosa og Eriophorum angustifolium , Senecio silvaticus, 

 Galeopsis Tetrahit, Rhinanthus minor, Spergula arvensis og 

 Epilobium palustre. 



Længere østpaa gaar Moseranden over i en Mellemting 

 mellem Mose og Eng, hvor der findes de sædvanlige under 

 saadanne Forhold optrædende Planter, særlig en Mængde 

 Graavidier og Salix pentandra. Omtrent 100 Skridt 

 længere ude, d. v. s. sydpaa, ind i Mosen, begynder Erica 

 og Calluna, blandet med Molinia, Phragmites og Aira fleæu- 

 osa samt Potentilla Tormentilla, Orchis maculata , Luzula 



