183 



derfra , siden Steenstrup , vel nu for omtr. 60 Aar siden, 

 færdedes der. 



En anden Mose N. for Limfjorden, der tildels har samme 

 Karakter som Lille Vildmose, er Hals Mose, men denne 

 er mere tør. Sphagnum , Eriophorum og Erica ere tilbage- 

 trængte, Calluna derimod stærkt fremtrædende. Betula odo- 

 rata spredt over det hele i smaa neppe alenhøje Exemplarer, 

 og Vaccinium Vitis idæa forekommer hist og her. 



Ogsaa Herning Mose har jeg besøgt og tildels gjennem- 

 vandret en Julidag. Vegetationen ligner den i Lille Vildmose, 

 men Andromeda polifolia og Vaccbiium Oxycoccos vare tilbage- 

 trængte, Eriophorum ogsaa- mindre fremtrædende, og særlig 

 afveg den ved, at der fandtes Pors spredt over det hele. 



Dalgas 1 ) angiver for dette Slags Moser følgende Planter : 

 Fremherskende ere forskjellige Sphagnum- Arter, Calluna vul- 

 garis, Erica tetralix, Empetrum nigrum; endvidere findes 

 Vaccinium. ulig ino sum , V. Vitis idæa, V. Oxycoccos, Andro- 

 meda polifolia , Arctostaphylos uvaursi, Myrica gale, Erio- 

 phorum vaginatum, Molinia cærulea og (i Vildmosen) Bubus 

 Chamæmorus. Af disse findes altsaa Mose Bølle, Tytte- 

 bær, Melbærris, Pors samt Blaatop ikke i Lille Vild- 

 mose, naar vi se bort fra Randvegetationen. 



Ramann 2 ) opfører følgende Planter som karakteristiske 

 for Højmosens Flora: 



Sphagnum (navnlig Sph. cymbifolium, Højmosernes 

 Hovedmos, endvidere Sph. teres Angstr., Sph. medium, 

 Limpr., Sph. recurvum F. B., Sph. cuspidatum Ehrh.) 



Polytrichum juniperinum 



Juncus squarrosus 



Rhyncospora alba 



Scheuchzeria palustris 



Scirpus cæspitosus 



*) Hede-Moser og Kjærjorde, Kbhvn. 1876 pag. 99-100. 



2 ) Forstliche Bodenkunde und Standortslehre, Berlin 1893, pag. 368— 69 



