193^ 



Anthoxanthum odoratum, Salix repens, Bumex Acetosa, Soli- 

 dago virgaurea och äfven spridda Hieracium-kolonier anteck- 

 nades. Emellertid torde i en framtid dessa öde marker 

 komma att ändra utseende, då man sedan nâgon tid tillbaka 

 och såsom det syns med god framgång börjat plantera in 

 träd (tall, gran, lärk och hästkastanj). 



För de hieracium-former, som jag under mitt vistande 

 på ön anträffade, går jag nu att lämna en redogörelse, som 

 efter ett så flyktigt besök så mycket mindre kan vara uttöm- 

 mande, som utan tvifvel andra arter utveckla sig senare på 

 som maren. 



För att underlätta formernas igenkännande (i de båda 

 första grupperna) och göra det heia mera öfverskädligt , har 

 jag med kursiv stil före den egentliga diagnosen framhâllit 

 några af de karaktärer, som tydligast framträda, isynnerhet 

 beklädnaden eller den slags beklädnad som särskildt springer 

 i ögonen eller bör läggas vikt vid. Härigenom hoppas jag, 

 att man vid en identifiering ofta skall bespara sig det tids- 

 ödande, noggrannare studerandet af hela beskrifningen, hvilken 

 naturligtvis framför allt inom kritiska slägten bör vara mera 

 detaljerad. 



En karaktär, som är synnerligen god men också sårdeles 

 svår att med ord uttrycka, är holkarnas färgskiftning. Den 

 beror af holkfjällens egen färg, beklädnadens beskaffenhet, 

 fjällens läge till hvarandra m. m. Rörande beklädnadens 

 forhållande därvidlag, så är det framför allt fördelningen af 

 stjârnhàren samt frekvensen och egenskaperna hos de öfriga 

 trikom - slagen , särskildt deras basalpartier, som har 

 inflytände på färgteckningen. Stundom kan en glandulös hoik 

 tillhörande en art vara förvillande lik en öfvervägande enkel- 

 hårig hoik hos en annan art. Hos ståndortsmodifikationer 

 kan utseendet i någon mån förändras, hufvudsakligen till 

 färgens intensitet (blekare eller mörkare), men sådana former 

 anträffar man mera sällan. Hos kanske ingen annan grupp 

 inom slagtet finner man en sådan mångfald och rikedorn på 



Botanisk Tidsskrift. 20. Bind. 13 



