206 



cerinis basi atris minutis ' ad 0,5 mm. longis ± densis vestiti. 

 Involucrum maximum, c. 14 mm. alt urn , 10 — 11 mm. latum, 

 basi sub anthesi rotundatum mox tarnen truncatum , cinerascens 

 (nigricans) , apicibus squamarum ± aperte nigro-maculosis eoque 

 plerumque insigne et conspicue imbricatum, dense stellato-flocco- 

 sum, pilis longis (fere ut scapi), confertis (maxime in apicibus squa- 

 marum) , patentibus , sordidis — (summis) nigris glandulisque vix 

 perspicuis infima parte involucri excepta obtectum. Squamce ad 

 2 mm. latæ , extimæ interioribus c. duplo breviores immarginatæ 

 elongate triangulares obtusiusculæ, intermediæ et intimæ ± pallide 

 virescenti-marginatæ oblongæ apice subacuminatæ acutiusculæ — 

 acutæ, omnes in ipso cacumine subnudæ (levissime villosæ). Cala- 

 thidium flavum (?) c. 30 mm. latum. Ligulæ marginales laceratæ 

 extus ± purpureo-vittatæ, involucrum 8 — 10 mm. superantes. 



Utmärkt genom sin storlek och starka hårbekladnad 

 samt genom det påfallande svartfläckiga utseende, som de 

 utvecklade holkarna erhålla, därigenom att håren blifva rik- 

 ligast och mörkast i holkfjällens spetsar strax nedanför den 

 allra yttersta mer eller mindre .småludna och rödaktigt fär- 

 gade spetsen. Härigenom uppkomma tämligen begränsade 

 områden, som skarpt afsticka mot de i öfrigt af stjärnluddet 

 och den ljusare hårigheten mer eller mindre gräaktiga hol- 

 karna. Hos yngre holkar (före blomningsstadiet) framträder 

 dock icke denna färg-differentiering. Hos dem öfverväger 

 den enkla, ljusa färgtonen, som isynnerhet framkallas af de 

 tätt sammanträngda stjärnhären. Icke häller blir den karak- 

 täristiska färgväxlingen märkbar hos exemplar från vissa 

 (torrare) stândorter, hvarest alla håren blifva mera svarta 

 och förläna heia bolken et mörkare utseende. — H. hypeu- 

 ryodes är i öfrigt stärkt och utspärradt hârig af nedtill mjukare 

 och helt och hållet hvita, upptill styfvare samt allt mer och 

 mer mörknande hår, hvarjämte det svarta, förtjockade basal- 

 partiet tilltager mot höjden. Glandlerna äro öfverallt mycket 

 korta: ytterst små och få samt nästan ofärgade på stolonerna 

 tilltaga de i riklighet samt något i längd och färg uppefter 

 holkskaften och bli ymnigast vid ofvergången till holken 



