214 



subtus pallide canescentia stellato-floccosa. Stolones graciles, florendi 

 tempore ad 15 cm. longi, ± cano-floccosi, pilis albidis sparsis — 

 densiusculis c. 3 mm. longis mollibus glandulisque minutissimis 

 solitariis dilutis adspersi, foliis decrescentibus sub anthesi c. 4 — 6 

 evolutis ceterum fere ut fol. bas. sed minoribus, coloribus clarioribus, 

 angustioribus. Scapi sæpe 2, erecti, crassiusculi, 17 — 23 cm. alti, 

 1 — 3-squamosi, ± canofloccosi, pilis patentibus sparsis — raris 

 c. 2 mm. longis glandulisque basin versus minutissimis raris dilutis 

 superne ± sparsis minutis magis coloratis summa parte vix vel parum 

 crebrioribus vestiti. Involucrum c. 12 mm. altum, 7 mm. latum, 

 basi truncatum, obscure atque ± virescente cinereum , a pice 

 purpureo-tinctum, manifeste imbricatum, pilis densis albidis — 

 sordidis c. 2 — 3 mm. longis glandulisque sat densis — sparsis 0,5 — 1 

 mm. longis instructum, haud multum et præsertim in dorso squama- 

 rum floccosum. Squamœ ad 2,25 mm. latæ, immarginatæ exceptis 

 intimis, extimæ interioribus multo breviores ovato-triangulares 

 acutiusculæ, interiores (exteriores) elongato-ovatæ vel inferne fere 

 rectangulaires superne triangulares cito in apicem acutum et colo- 

 ratum contractée, intimæ subulatæ. Càlathidium flavidum — flavescens, 

 c. 28 mm. latum. Ligulœ marginales profunde laceratæ, extus 

 purpureo-vittatæ , involucrum parum (c. 3 mm.) superantes. Styli 

 color ut florum. 



Beklädnaden är mindre riklig än hos de foregående 

 särskildt beträffande de långa hvita håren, som vanligen äro 

 ganska sparsamma på det primära holkskaftet men uppträda 

 ymnigare i holken samt på de secundära holkskaften och 

 stolon del arna. Liksom hos de foregående äro håren styft 

 och rakt utåtriktade på holkskaften och på bladskifvan isynner- 

 het öfre sidan (synes endast hos friska exemplar), på sto- 

 lonerna och längs bladskaften åter m era mjuka och mer 

 eller mindre krusiga eller böjda åt olika håll. Glandlerna 

 äro små, knappt märkbara för blotta ögat, svarta med mer 

 eller mindre tydligt gulaktiga knappar. På holkfjällen intaga 

 glandlerna och de nedtill svartfotade håren nästan heia fjället, 

 isynnerhet mot spetsen, utan att lämna rum för ljusare kanter, 

 hvarigenom holken i sin helhet får sin karaktäristiska mörka 

 färgton, som föga nppljusas af det vanligen ganska spar- 



