227 



H. urnigerum Norrl. (ibidem no. 12) samt till och med 

 om den med mörkare samt mycket kortare holkar försedda 

 H. årense Norrl. (Hierac. exsicc. I, 14 — 16). 



Genom de yttre tämligen löst tilltryckta samt mycket 

 breda holkfjällen drager H. cylindraceum tydligt åt H. macrole- 

 pideum -gruppen. Emellertid har den icke samma hastiga 

 tillspetsning hos fjällen, som representanterna för denna grupp, 

 hvilket äfven ntmärker den ofvan beskrifna mera tvifvelaktiga 

 Pilosella-formen H. eurypholis. Ehuru fjällen äro bredare än 

 hos denna sista, förefalla de dock smalare, hvilket utan tvifvel 

 beror af denna olikhet i tillspetsningen (mera småningom 

 afsmalnande) , hvarjämte fjällen äfven äro något längre. — 

 Holkfjällen äro för öfrigt på midten af holken obetydligt 

 stjärnludna, mot basen och isynnerhet i spetsarna mera 

 märkbart hvitludna, dock är såsom vanligt den allra yttersta 

 . och mer eller mindre fargade spetsen bar eller mycket fint 

 småhårig. 



Liksom H. eurypholis skulle möjligen äfven denna form 

 kunna hänföras till H. pachylodes N. & P. 



Fyndort: Allinge och Hammershus, ganska ymnigt upp- 

 trädande, dels på hårdare och mera öppet liggande mark dels 

 på fuktigare, bättre, mera (högre) gräsbevuxen jordmän, 

 hvarest den blir frodigare med större och mera håriga holkar. 



I alltför få exemplar för en närmare utredning och be- 

 skrifniDg har vidare en del andra och delvis mycket egen- 

 domliga Pilosella-former anträffats, af hvilka âtminstone 

 somliga torde vara af en mera tillfällig natur. Här må 

 endast i största korthet omnämnas ett par, som visa en sar- 

 deles påfallande men möjligen endast skenbar (de synas 

 nämligen vara verkliga Pilosella-former) likhet med tvänne 

 underarter af H. basifurcwm N. & P. , med hvilket namn 

 Nägeli och Peter sammanfatta „die Bastarde von H. furca- 

 tum und H. Püosella" (1. c. p. 251). 



15* 



