243 



vil der dog kun i det højeste blive en Forskjel i Tid af nogle 

 faa Aar. Men langt større Spillerum og altsaa Usikkerhed om 

 Alderen for en Plantes Indvandring er der for de Arters 

 Vedkommende, som ikke ere angivne af Kylling. Da der 

 nemlig mellem Udgivelsen af denne Forfatters „Viridarium" 

 (1688) og de floristiske Arbejder af Oed er (1768—70), 

 Hornemann (1796), Rafn (1796—1800) og Schumacher 

 (1801) ligger en i floristisk Henseende gold Periode af næsten 

 et Aarhundrede , er der Mulighed eller Sandsynlighed for, 

 at flere eller færre af de hos disse Forfattere for første 

 Gang nævnte Planter kunne være fundne i dette Mellemrum, 

 uden at der herom kan skaffes nogen Oplysning tilveje, ikke 

 at tale om, at de allerede kunne have været tilstede i 

 Kyllings Tid, uden at han har iagttaget og nævnt dem. Ei- 

 der altsaa end adskillige Arter som kunne antages for ind- 

 førte, men hvis Indvandringstid ikke kan angives med Sik- 

 kerhed , er der dog et langt større Antal , som ikke nævnes 

 af de ældre floristiske Forfattere, men først ere iagttagne i 

 senere Tid , især fra Midten af dette Aarhundrede ; at i det 

 mindste Flertallet af disse ikke tidligere have været tilstede, 

 er næppe tvivlsomt, især naar, hvad ofte er Tilfældet, Stedet 

 hvorfra og Maaden hvorpaa de ere komne her til Landet 

 kan paavises 1 ). 



Hvor vidt disse fremmede Gjæster ville holde sig og brede 

 sig videre, saa at der kan tilkjendes dem Indfødsret, vil først 

 efterhaanden vise sig. Nogle have dog allerede i den korte 

 Tid, siden de først iagttoges, faaet en ret betydelig Udbredelse 

 (f. Ex. Matricaria discoidea, Helodea canadensis, Mimulus 



') I Aaret 1866 iagttoges paa flere Steder i Danmark adskillige øst- 

 og sydeuropæiske Planter [Crépis set osa, Centaurea solstitialis, 

 Hehninthia echioides o. fil.) som Ukrud i Græs- og Kløvermarker. 

 Men netop i Aarene deromkring fandt der en almindelig Indfor- 

 skrivning af Frø fra sydligere Egne (f. Ex. Schlesien) Sted, og den 

 i de sidste Aartier stærkt tiltagende Handel med Markfrø, der tildels 

 forskrives fra forskjellige Lande, forklarer let, at stadig nye Arter 

 indslæbes som Ukmdsplanter baade fra Sydeuropa og Nordamerika. 



16* 



