404 



svagere udpræget hjerteformet Basis og lignede ganske godt 

 Harveys Figurer af Laminaria longicruris i Nereis Boreali- 

 Americana, Part 1, tab. VI. og i Phycologia Britannica vol. III, 

 tab. 339. 



Den smukt bølgeformede Laminas Farve var ved Ind- 

 samlingen frisk brun, men blev i Luften hurtig grønlig eller 

 olivenbrun. Bladet er langt tyndere end hos Lam. saccharina 

 og meget skjørt; ved Tørring bliver det næsten papirstyndt. 

 Haptererne ere forholdsvis lange og spinkle, og ret stærkt 

 forgrenede. 



Som bekjendt er Tilstedeværelsen eller Manglen af Slim- 

 kanaler i Stilken et vigtigt Karaktermærke ved Adskillelsen 

 af Laminaria- Arterne; hos den halve Snes Exemplarer, jeg 

 har hjembragt, har det ikke været mig muligt at finde saa- 

 danne. 



Hvad endelig Voxestedet angaar, fandtes den omhand- 

 lede Laminaria inde i Fjordene, hvor Havet er roligere, 

 voxende oftest paa mindre Sten i en Dybde af 2—7 Favne. 



Spørger man nu, hvilken af de hidtil beskrevne Laminarier 

 den færøiske Form staar nærmest, maa man ubetinget svare 

 Lammaria longicruris, der jo særlig er udmærket ved sin 

 hule Stilk. Men de færøiske Exemplarer adskille sig dog i 

 flere Punkter fra denne; saaledes først og fremmest ved 

 Manglen af Slimkanaler, der dog hos Laminaria longicruris 

 kun findes i den basale Del af Stilken (cfr. Guignard: Ann. 

 sc. nat. Ser. VIL, t. 15, pag. 36). Endvidere adskiller den 

 færøiske Form sig ved Laminaens hjerteformede Basis. De 

 la Pylaie afbilder nemlig Laminaria longicruris med kile- 

 formet Basis, og Harveys ovenfor citerede Figurer have 

 nærmest lige afskaaret Basis. I Literaturen omtales Basis 

 hos Laminaria longicruris ikke nærmere (se f. Ex. De la 

 Pylaie udmærkede Beskrivelse i Flore de l'île de Terre-Neuve 

 et des îles St. Pierre et Miclon pag. 38. Agardh: Grønlands 

 Laminarieer och Fucaceer 1872 og Farlow: Marine Algæ of 

 New England pag. 93). De i Musæets Herbarium forekommende 



