XIX 



Cyperaceæ. Af de 47 danske Garex - Arter havde 18 udprægede 

 Papiller, 4 paa Oversiden, 8 paa Undersiden, 6 paa begge Sider. Disse 

 Arters Blade vædes ikke. Vox findes her ofte hos Arter, der høre 

 hjemme paa fugtige Lokaliteter, medens det mangler hos Arter fra tørre 

 Voxesteder. Volkens har søgt at forklare disse Forhold som Fordampnings- 

 værn, der kunde være nødvendige for disse Arter, idet de fugtige Loka- 

 liteter til Tider kunne være tørre. Schwendener har givet den For- 

 klaring, at disse Arter ere indvandrede fra Egne, hvor de havde Brug 

 for Fordampningsværn ; men denne Forklaring er ganske irrelevant. — 

 7 Arter have begyndende Papildannelse , f. Ex. Carex digitata , som 

 voxer i Bøgeskovenes Skygge. Epidermiscellerne paa Oversiden ere 

 korte, store og stærkt fremhvælvede, og Tal. tyder dem i Lighed med 

 Dr. St. som lyssamlende. Grønvævet . findes fortrinsvis paa Oversiden, 

 og Arten staar derved i Modsætning til de andre Arter og viser sig i 

 det hele tilpasset til Skygge. 



Stahl har meddelt, at der i de tropiske Regnskoves Skygge findes 

 mange Urter med stærkt hvælvede Overhudsceller , hvorved Bladene 

 blive matte. Disse Blade vædes let, Vandet breder sig hurtigt ud over 

 Bladet, og kommer der mere Vand til, ledes det let af. Disse Geller 

 ere dog vistnok fortrinsvis Lyssamlere, selv om de ogsaa have Betydning 

 som vandafledende. 



Azolla har ogsaa en papilløs Overflade, og vædes ikke. 



Tal. udtalte sluttelig som sin Anskuelse, at Papillerne først og 

 fremmest tjene som Værn imod Væde, men at de ogsaa kunne tjene til 

 andre Formaal, som Spalteaabningsdække , Lyssamlere, Dække over 

 Furer, og han fremhævede i Almindelighed, at samme Bygningsforhold 

 ofte tjene flere Formaal. 



• Dr. S t e n s t r ö m replicerede til de to foregaaende Talere. Han 

 havde selv fremhævet, at Papiller ikke omtales i Wagners og Bonniers 

 Arbejder over Alpeplanterne. I Bonniers nyeste Arbejde over Planter 

 fra Jan Mayen og Spitsbergen anfører B. derimod, at Planter fra disse 

 Øer have fremtrædende Epidermisceller. Til Gand. Raunkiær bemærkede 

 Tal., at han særlig havde omtalt Dikotyledonerne, og at han selv havde 

 udtalt, at Papillerne hos Græsserne tjene til Værn imod Væde. Allerede 

 Duval Jouve havde omtalt, at Bladene hos visse Glyceria-Artev vende 

 sig om. Spalteaabningernes Fordeling paa saadanne Blade staar i nøje 

 Forbindelse med Bladenes Vridning. Hos Juniperus opnaaes Beskyttelse 

 mod for stærk Transpiration ved, at Bladene, paa hvis Overside Spalte- 

 aabninderne findes, bøje sig opad: paa lignende Maade forholde nogle 

 Lycopodium- Arter sig, hos andre findes Spalteaabningerne paa Bladenes 

 Underside, og Bladene rette sig da nedad. 



Gand. Raunkiær opfatter Græsbladenes Drejning som en Be- 

 skyttelsesindretning mod Væde : den findes bl. a. særlig hos Skovgræsserne. 

 Papillerne paa Kronbladene anseer han ogsaa for at tjene som Værn 

 mod Væde. 



Prof. Warming fremhæver Jordfugtigheden som en Faktor af stor 

 Betydning. I Alperne maatte det antages, at Jordbunden gjennem- 

 gaaende var fugtigere end i Slettelandet. 



9* 



