LU 



ene af de stejle Stenhøjssider , som begrænser dette Bed, er bygget op 

 af Kalksten og er beplantet med Ramondia pyrenaica Rich., som trives 

 langt bedre her, end naar den er plantet i Jord alene. Den beskinnes 

 næsten aldrig af Solen, men er ikke overskygget. Af haardføre Orchi- 

 deer findes en Del; de vildtvoxende Arter volde med nogle faa Und- 

 tagelser altid Bryderi, bedre synes flere Oypripedium-Arter samt Orchis 

 foliosa Soland. og O. latifolia L. at trives. Af Stenhøjens øvrige Be- 

 boere vil jeg nævne Shortia galacifolia Torr. & Gray, som blev fundet 

 af Michaux i 1788, men ikke blev beskrevet før Asa Gray i 1839 saa 

 den i M.s Herbarium i Paris, og hvis Voxested var ukjendt indtil Prof. 

 Sargent i 1888 fandt den paa samme Sted, hvor M. havde fundet den 

 just 100 Aar i Forvejen, (1887 var den dog fundet af en ikke-Botaniker 

 paa en helt anden Lokalitet). 



Dry as octopetala L. trives vel, den led en Del i den førnævnte 

 strænge Vinter, men er kommen fuldstændig til Kræfter igjen; den 

 amerikanske D. Drummondii Rich, kan ikke stilles ved Siden af den. 



Arenaria balearica L., en lille krybende Urt, med enblomstrede, 

 faa Centimeter høje Blomsterstilke, voxer vel paa bar Kalksten og 

 findes spredt i Smaaklatter over hele Stenhøjen. Aubrietia- Arterne 

 med deres lilla, violette eller røde Blomster tiltrække sig almindelig 

 Opmærksomhed i April, medens de herlige"! Trillium- Arter, af hvilke 

 T. grandiftorum Salisb. bærer Prisen, beundres et Par Uger senere. 



Ja, Kew-Haven er herlig, takket være det milde engelske Klima, 

 et godt aarligt Pengetilskud og* den Omstændighed, at intet Universitet 

 og ingen Skoler daglig skulle forsynes med afskaarne Blomster. 



Mindre Meddelelser. 



Er Polygala Neutrum? 



Ved at se efter i en hvilkensomhelst latinsk Ordbog vil man finde: 

 Polygala, ae. fem., og er det et større Værk, f. Ex. Forcellinis Thesau- 

 rus, anføres som Hjemmel Plinius Hist. Nat. 27, 12, 6. Der læses føl- 

 gende, der angives som en Oversættelse efter Dioscorides; „Polygala 

 palmi altitudinem petit, in caule summo foliis lenticulae, gustu adstricto, 

 quae pota lactis abundantiam facit." Ordene „quae pota" vise tydetig, 

 at polygala hos Plinius er Hunkjøn, og som saadant er det ogsaa bleven 

 antaget af alle Tiders Botanikere indtil i den sidste Tid, da en anden 

 Anskuelse har gjort sig gjældende, idetmindste hos os. 



I fjerde Udgave af Langes „Haandbog i den danske Flora" læses 

 i en Anmærkning under Polygala: „Polygala er Neutrum, og den femi- 

 nine Endelse af Artsnavnene, som hos Linné og andre Forfattere har 

 været den almindelig vedtagne, kan derfor ikke fastholdes. (Sml. Lyco- 

 gala, hvis Arter Fries giver Neutrums Endelse.)" Jeg har fra første 

 Færd stærkt betvivlet Rigtigheden af denne Ændring og ventet, at en 



