— 31 — 



bliver der for de engang komne Laver, og des større Muligheder 

 aabner der sig for nye Invasioner. „Kampen" mellem Laverne og 

 Kratbuskene maa ses i Belysning heraf; naar Laverne overvælder 

 Buskene, beror det formentlig derpaa, at de i Følge deres Organi- 

 sation baade udnytter og taaler Vindens Indflydelse paa en langt 

 mere fuldkommen Maade, end det staar i Buskenes Magt. Ogsaa 

 overfor Vindens rent mekaniske Virkning vil Laverne være de bedst 

 udrustede. 



I intet andet Plantesamfund i Danmark spiller Likenerne saa 

 betydelig en Rolle som paa de her omtalte Omraader; og særlig- 

 gælder dette Jordlikenerne. Baade findes der i Heder, Hedemoser 

 og paa Højmoser et ret anseligt Antal Arter og Former, og enkelte 

 af dem optræder i meget store Mængder. Hvorfor er dette Tilfældet? 



I al Almindelighed gælder sikkert den af Zukal udtalte og 

 fremhævede Regel (CV, S. 248) , at Likenerne paa den gode Jord- 

 bund ligger under i Kampen med „højere" Planter, men har store 

 Chancer paa den daarlige Bund. Allerede den langsomme Vækst 

 gør dem uskikkede til at konkurrere med Plantevæksten paa Jords- 

 mon af den Beskaffenhed, vi i Almindelighed træffer paa vore Enge, 

 paa den gode muldede Skovbund o. s.v. Men for Jordlikenerne er 

 Klitterne og Hederne en langt gunstigere Vokseplads. Hedebunden, 

 der er saa ufordelagtig for alle andre Planter end netop dem, der 

 giver Hedevegetationen dens Karakter, frembyder endda ganske 

 særlig gode Betingelser for Udviklingen af en frodig Likenflora. 

 Overalt hvor der er Plads ladt aaben mellem Hedens Buske, er 

 der Mulighed for en Fremvækst af Likener; de møder her ingen 

 anden Konkurrence end den, der ydes af Hedeplanterne selv. Naar 

 undtages visse unge Heder og saadanne med en forholdsvis god 

 Jordbund, saa er den Modstand, Hedeplanterne yder mod Likenernes 

 Udbredelse, ikke stor; de vokser ikke særlig hurtig eller paa en saa- 

 Maade, at de ikke lader Plads tilovers for Likenerne. Tilmed vil 

 de paa mange Punkter komme Likenerne til Nytte, især ved at 

 beskytte dem mod Udtørring. Alt i alt frembyder Hedebunden og 

 dens Vegetation af Buske o. s. v. nok saa gunstige Forhold for en 

 rig Likenflora, i alt Fald af saadanne Likener, der har rigt for- 

 grenede Podetier, som Klitbunden og den Plantevækst, dér frem- 

 kommer (smlgn. dog Cladonia alcicornis S. 16). Hvor Hedeplanterne, 

 vel især paa Grund af en stadig tiltagende Surhed i Jordbunden, 



