- m — 



Meddelelse fra Pastor Deich mann Branth er den, ligesom Le- 

 canora pallescens subsp. parella (L.), almindelig paa og omkring de 

 talrige større Stene i Aalborgegnens Kridtheder; den sidste op- 

 træder i en steril og sorediøs Form. 



Det ligger i Sagens Natur, at Stenlaver paa de her omhand- 

 lede Omraader ikke optræder udenfor Heden, i alt Fald ikke i den 

 egentlige Højmose. 



3. Epifytlaverne. 



Herhen hører for det første de nylig under Stenlaverne nævnte 

 Arter med bladformet Løv, der altsaa forsaavidt ikke er egentlige 

 Epifytlaver; dog gælder det om flere af dem, at de langt alminde- 

 ligere vokser paa levende (eller efterhaanden udgaaede) Planter i 

 Heden end paa Stene, hvilket i høj Grad er Tilfældet med Par- 

 melia physodes-. jeg har aldrig selv fundet den som Litofyt. Der- 

 næst maa til denne biologiske Gruppe regnes en Række Laver, der 

 vistnok udelukkende optræder epifytisk. 



Parmelia physodes (L.) er overmaade hyppig paa Hedebuskene, 

 f. Eks. Calluna og Empetrum; den hører derfor til de Laver, der 

 spiller en særlig fremtrædende Rolle i Hedens Likenvegetation og 

 kan blandt de epifytisk voksende jævnstilles med Cladonia rangi- 

 ferina blandt Jordlaverne. P. physodes fæster sig paa de levende 

 Buske, overvokser dem efterhaanden ganske med sit lysegraa fligede 

 Løv og kan omsider bringe dem til at gaa ud; ofte tager den Plads 

 paa allerede udgaaede Grene. Sjældnere vokser den henover Mosser 

 eller andre Planter end træagtige. Sikkert er P. physodes lyselskende. 

 Tillige maa den være ret haardfør overfor en kraftig Transpiration; 

 dens Bark paa Løvets Overside er dannet af faa tætsluttende Hyfe- 

 lag, hvis Tykkelse dog ikke overstiger 0.025 Mm. — Jeg kan be- 

 kræfte den almindelig anførte Ejendommelighed, at P. physodes 

 meget sjelden findes med Frugter; kun en enkelt Gang har jeg 

 truffet den rigelig fruktificerende. Formeringen finder altsaa kun 

 i meget ringe Grad Sted ved Askosporer, og den maa da ske ved 

 Soredier og Pyknokonidier, muligvis tillige ved løsrevne Stykker af 

 Løvet. Soredierne dannes i stor Mængde og paa særlige Lapper 

 af Løvet (se Fig. 8). De fleste Lapper er fladt udbredte og blære- 

 formet oppustede i Spidsen; paa Undersiden er de dækkede af den 

 brunlige, blanke Bark. De sorediebærende Lapper derimod krum- 

 mer sig saa brat og stærkt til Vejrs, at den morfologiske Underside 



