— 20 — 



s ter ende eller først sent gaar til Grunde. Dette bør der 

 lægges Vægt paa, fordi det ganske sikkert staar i nøje Forbindelse 

 med Cladonia-Artemes hele Optræden. Mangelen af et persisterende 

 primært Thallus, det højst løse Forhold, hvori Podetierne da 

 kommer til Jordsmonnet, og Formeringen ved Hjælp af løsrevne 

 Podetiestykker betinger utvivlsomt for en meget væsentlig Del den 

 rige Forekomst især af Cl. rangiferina og uncialis. De øvrige 

 Arter har et fastere Stade, fordi det primære Thallus er længere 

 varende eller stedse varende; men i Overensstemmelse hermed er 

 deres Forekomst heller ikke nær saa kolossal som de to ovenfor 

 nævntes; de bedækker ikke som disse vide Strækninger med en 

 undertiden ganske dominerende Vegetation. 



Stereocaulon condensatum Hoffm. har jeg indenfor lyngbevoksede 

 Lokaliteter kun truffet i Heden; og her vokser den vistnok over- 

 vejende , omend ikke udelukkende , i den skorpeagtige Form , hvis 

 Løv næppe bliver mere end 1 Mm. højt. Den danner uregelmæssig 

 formede Flager af meget forskellig Størrelse, de kan i Diameter 

 maale over 10 Cm. ; Overfladen er kornet-skællet og af blaagraa 

 eller hvidgraa Farve. Saadanne Kager forekommer især paa Steder, 

 hvor Jordbunden er sandet eller gruset og næsten eller helt blottet 

 for Vegetation, f. Eks. langs Veje og Grøfter i Heden og i Planta- 

 gernes Udkanter. Som før nævnt vokser St. condensatum hyppig i 

 Selskab med Cladonia papillär ia. Formeringen af den skorpeagtige 

 Form sker antagelig ved Soredier og Pyknokonidier , da den kun 

 sjælden bærer Frugter; Pyknider har dog manglet paa de af 

 mig undersøgte Eksemplarer. Tillige foregaar den ved løsrevne 

 Thallusskæl. 



Cornicularia aculeata (Ehrh.) er næst Cladonia rangiferina 

 den mest almindelige Liken paa de her omhandlede Lokaliteter. 

 Heller ikke den danner saa store sammenhængende Bevoksninger 

 som Rensdyrlaven; den findes ofte i større eller mindre flade Puder, 

 men lige saa hyppig indfiltret mellem andre buskformede Jordlaver. 

 Med Cladonia rangiferina frembyder den vel visse Lighedspunkter; 

 den er stærkt grenet og skør, ja endnu skørere, den ligger kun 

 meget løst forbundet med sit Underlag — selv en let Berøring vil 

 løsne den derfra — og den er i Følge sin Optræden en udpræget 

 Lysliken. Men i sin Voksemaade er den mere krybende, ikke saa 

 udpræget opret som de fleste Cladonia- Arter. Utvivlsomt kan den 

 udholde en høj Grad af Tørke, thi den findes i rigelig og ret kraf- 

 tig Udvikling selv paa de tørreste Hedelokaliteter. Dette staar 



