— 15 - 



aftager i Størrelse opefter. Skællene bestaar øverst af et tykt, meget 

 kompakt Lag; derefter følger Gonidielaget , og underst findes et 

 luftholdigt (derfor hvidt) Hyfelag, der er mere end dobbelt saa 

 tykt som det øverste Lag. Den fysiologiske Betydning af Skællene 

 hos denne og andre Gladonier (visse Former af Cl. gracilis, se 

 nedenfor), ligger utvivlsomt i Forstørrelsen af den assimilerende 

 Overflade; de staar altid vandret ud. Formen attenuata Hoffm. (hos 

 Wainio = CL muricella (Del.) Wainio) er mindre skællet eller 

 slet ikke, men vistnok lidet konstant. Den synes at være lige saa 

 almindelig som Underarten squamosa, men findes særlig ude i den 

 aabne Hede. — De gennemborede Grenhjørner opfanger og fast- 

 holder bedre end de øvrige Dele af Podetierne Nedbør og Dug. 

 Dette gælder naturligvis alle Former af Cl. furcata, hvor disse 

 Gennemboringer er tydelige. 



Ligesom Cl. furcata træffes Cl. gracilis (L.) Willd. paa Hederne 

 i forskellige Former, hvoraf nogle maaske bedst kunde betegnes 

 som selvstændige Arter. Den er overordentlig foranderlig, og dens 

 Former gaar overmaade let over i hinanden. Jeg nøjes her med at 

 nævne dem, som er særlig karakteristiske. Den mest typiske Form 

 — med glat Overflade — findes almindelig paa meget solbeskin- 

 nede Lokaliteter; ofte træffes den i en Form med høje og slanke 

 Podetier, hvis Skaaler kun er smaa (f. elongata Branth og Rostr., 

 hos Wainio = Cl. gracilis var. chordalis (Floerke) Schaer.). Om 

 den overhovedet vokser i Højmosen, er den i alt Fald kun sjælden, 

 navnlig i Sammenligning med Formerne pyxidata (L.) og pityrea 

 (Ach.), der begge er overordentlig hyppige paa Heder og i de 

 tørrere Dele af Højmoserne, Tuerne; hos den første er Podetiernes 

 Overflade grynet, hos den sidste klidet; hos denne er Skaalerne 

 desuden snævrere end hos hin (de betegnes hos Wainio som selv- 

 stændige Arter: Cl. pyxidata (L.) Fr. og Cl. pityrea (Floerke) Fr.); er 

 nogen af dem særlig fremherskende, maa det være Formen pyxidata. 

 Formen fimbriata (L.) (hos Wainio = Cl. fimbriata (L.) Fr.), 

 hvis Podetier er lange, tynde, cylindriske, enten tilspidsede eller 

 skaalformet udvidede og hvidlig eller graagrønt melede , findes vel 

 ikke sjælden, men er næppe saa almindelig som de 2 foregaaende 

 Former, fra hvilke den vanskelig holdes ude; almindeligst og i 

 smukkest Udvikling har jeg truffel den i Plantagerne paa Heden, 

 medens den næppe trives i samme Grad paa fugtigere Lokaliteter, 

 Hede- og Højmoser. Ofte er de Jorddiger, der afgrænser Plantagerne, 

 rigt bevoksede med de her nævnte Former af CL gracilis. Og man 



