— 5 — 



ikke danner noget jævnt sammenhængende Lag saaledes som paa 

 de yngre, saa vil Vandoptagelsen fra neden af opefter næppe være 

 af nogen synderlig Betydning til Dækning af Transpirationsvand- 

 tabet, men antagelig dog stor nok for Forbruget af mineralske 

 Næringsstoffer; erindres maa det ogsaa, at Vandbevægelsen, som 

 tidligere nævnt, sikkert foregaar meget langsomt i det indre Marvlag. 

 Derimod opsuger Cl. rangiferina Regn og Dug med Podetiernes 

 Spidser, ligesom Sphagnum-planterne optager Fugtighed med deres 

 Top — et andet fælles Træk for disse Planter! Zukal (GIV, 

 S. 1343 o. flg.) har paavist, at det er de fine, nedbøjede Spidser, der 

 især, og maaske udelukkende, optager Fugtigheden, hvorefter den 

 ledes nedefter gennem det ydre Marvlag, ogsaa Vanddampe optages 

 i rigelig Mængde. Foruden gennem Spids og Grund maa begge 

 Planter dog kunne indsuge Fugtighed simpelt hen gennem hele Over- 

 fladen. Under rigelige Nedbørsforhold vil man se dem svulmende 

 og fuldstændig vanddrukne. Naar Cl. rangiferina derimod efter 

 nogen Tids tørt Vejr kan findes oventil ganske knastør, medens 

 Sphagnum er fugtig til Toppen, saa beror dette ikke paa de ringe 

 Forskelligheder i Højden, hvori de vokser, om saadanne overhovedet 

 findes, men paa den nylig nævnte Forskel i Ledningsevne af Vand 

 nedenfra opefter. Sphagnum-arterne er i nøjeste Forbindelse med 

 Undergrundens Vand og leder bedst, men taaler næppe i samme 

 Grad en længere Tørke som Cl. rangiferina, der er i daarlig For- 

 bindelse med Undergrunden og leder mindre godt. 



Baade Sphagnum - arterne og Cl. rangiferina har endelig en 

 meget langsom Vækst. Om Forholdet mellem deres Vækst- 

 hastighed er næppe noget bekendt; og kun lidt véd man om deres 

 absolutte Væksthastighed. Krabbe (I.e., S. 131) anslaar for Cl. 

 rangiferina den aarlige Længdetilvækst af Podetierne til 3 à 5 Mm.; 

 den Lokalitet, hvor Krabbe anstillede sine Iagttagelser, var en 

 efter en Skovbrand nøgen Flade; Soredier udviklede sig her paa 

 Sandstenskonglomerater og brandlidte Træstumper til Thallusskæl, 

 og fra disse voksede Podetierne frem. Udover denne Meddelelse 

 er mig bekendt intet publiceret m. H. t. Væksthastigheden; den maa 

 dog rimeligvis være noget større paa Steder med gunstige Fugtig- 

 hedsforhold. I alle Tilfælde maa den være overordentlig langsom ; 

 anvendes det største Maal, Krabbe angiver, vil Tuer af Cl. rangi- 

 ferina, der fra deres hensmuldrende Basis til Toppen maale f. Eks. 

 10 Gm., altsaa være ca. 20 Aar gamle (der er selvfølgelig ikke lige- 

 gyldigt, om Maalingen foretages paa Likener i tør eller fugtig Til- 



