— 3 — 



dels lever de epifytisk (Epifytlaver). Imod denne Gruppering 

 kan der vel rejses en og anden Indvending, hvorom senere; paa 

 den anden Side synes den mig baade naturlig og hensigtsmæssig. 



1. Jordlaverne 



i Heden og de ovenfor nævnte beslægtede Samfund er for Største- 

 delen buskformede eller skorpeformede; kun nogle faa Arter er 

 bladformede. 



Til de buskformede Jordlaver hører samtlige Arter af Slægten 

 Cladonia, Stereocaulon condensatum og Cornicularia aculeata. 



Blandt Cladonia-arteme og forøvrigt blandt alle danske Laver 

 er CL rangiferina (L.) Web. den, som i Følge sit Ydre og sin 

 overmaade rigelige Forekomst spiller den mest fremtrædende Rolle. 

 Allerede ved flygtig Betragtning fæstner Indtrykket af denne Plantes 

 Optræden *sig hurtig og kraftig. Ligesom Calluna vulgaris blandt 

 alle Fanerogamerne er den, der især giver Hedevegetationen Ka- 

 rakter, er CL rangiferina blandt Kryptogamerne den fysiognomisk 

 set betydeligste. Saa godt som overalt i den egentlige Hede, hvad 

 enten Jordbunden er tør eller fugtig, og af hvilken Beskaffenhed 

 den iøvrigt er, i Hede- og i Højmose møder man denne Plante i 

 en kolossal Individrigdom. Men ikke alle Steder er den i lige kraftig 

 Udvikling. Frodigst staar den i lave, ret fugtige Heder, Hedemoser 

 eller paa Højmosens Grund, i det hele paa saadanne Lokaliteter, 

 hvor den vel er garanteret overfor en høj Grad af Udtørring, men 

 tillige vokser saa frit, at den ej er beskygget af anden Plantevækst. 

 Med andre Ord: er Fugtighed (i Jordbund og Atmosfære) 

 og Lys tilstede i rigelig Mængde, saa er dermed de 

 vigtigste ydre Betingelser givne for en rig og kraftig 

 Vækst af CL rangiferina. Dette skal søges nærmere belyst gen- 

 nem de følgende Betragtninger. 



Allerede den anatomiske Bygning af CL rangiferina^ rigt for- 

 grenede Podetier tyder hen paa, at gunstige Fugtighedsforhold er 

 af en ret afgørende Betydning. De mangler som bekendt en egentlig 

 Bark. Det yderste Lag Hyfer (Stratum medulläre exterius) slutter 

 løst om Gonidierne, i Forening med Soredier giver det Podetiernes 

 Overflade den svagt laadne Karakter. Dette ydre Marvlag er stærkt 

 luftholdigt, medens det indre Marvlag (Str. medulläre internus el. 

 Str. chondroideum) , der omslutter Podetiernes Hulhed, er meget 

 fast bygget. Det ydre Marvlag virker assimilatorisk , vel tillige 



1* 



