for disse Udtryks Værdi. Rigtignok mener jeg, at en udførlig og 

 alsidig Redegørelse ikke har sin Plads indenfor denne Afhandlings 

 Ramme — jeg haaber senere at kunne faa Lejlighed til mere ind- 

 gaaende at omtale disse Forhold — men jeg vil dog i al Korthed 

 og rent foreløbig angive de væsentligste Distinktioner mellem de 

 nævnte Plantesamfund; man vil finde, at det sker i Tilslutning til 

 den Opfattelse, der vistnok er gældende i Almindelighed, og som 

 kommer til Orde f. Eks. i E. Warmings „Plantesamfund". 



Ved Heden forstaas her specielt Lyngheden, den skovløse 

 Strækning, der især er bevokset med Calluna vulgaris o. a. lave, 

 mest stedsegrønne Buske. Til denne Buskvegetation slutter sig et 

 større Antal urteagtige Blomsterplanter; blandt dem findes der vel 

 enkelte Gyperaceer, men det maa dog fremhæves, at disse kun 

 spiller en forholdsvis ringe Rolle for Lynghedens Karakteristik. 

 Mellem Buske og Urter breder sig en ejendommelig Bundflora af 

 blomsterløse Planter, Mosser og Likener, hvilke sidste altsaa omtales 

 nærmere i det følgende; det kan iøvrig straks anføres, at Vegeta- 

 tionen undertiden i meget høj Grad faar sit Præg netop af Likenerne, 

 i saa Fald gaar Lyngheden over til at blive en Art Likenhede. Da 

 de talrige Purrer af Eg, Bøg, Ene o. s. v. i Lyngheden hører med 

 til dette Samfunds Ejendommeligheder, vil ogsaa deres Likenvege- 

 tation blive optaget i den følgende Fremstilling. 



Fløj- eller Lyngmosen er den især med Gyperaceer og Lyng- 

 planter bevoksede Sphagnum-mose, medens H ede m ose snarest 

 maa betegne en Overgangsform mellem Hede og Højmose; den 

 er eller har under sin Udvikling været for lidet fugtig til, at der 

 indenfor dens Omraade kan trives den yppige Sphagnum-vegetation, 

 der jo er det væsentligste Træk i Højmosens hele Konstitution, 

 men den indeholder paa den anden Side Karakterplanter fra denne 

 Moseform: en rigelig Gyperacé- indblanding, Erica Tetralix o. a. 

 Lyngplanter, Myrica Gale, Narthecium ossifragum , Dr oser a-arter 

 o. s. v. — Udtrykket fugtig Hede betegner atter en Overgang fra 

 Hedemose til Hede. 



Saa godt som alle de Likener, der vokser i Heden og som til- 

 dels gaar over i Hede- og Højmose, kan henføres til 3 Grupper, 

 hvis man til Grundlag for Inddelingen vælger det Substrat, hvorpaa 

 de findes. Dels er de udelukkende eller ganske overvejende knyttede 

 til det mere eller mindre humøse Jordsmon (Jordlaver), dels 

 holder de sig til de i Heden forekommende Stene (Stenlaver), 



