— 85 — 



inende mener jeg at kunne godtgøre, at Dværgheden har været 

 kendt og omtalt, ja endog særlig benævnt allerede af Linné. 



Ved Undersøgelsen af dette Spørgsmaal maa vi tage tre af 

 Linné' s systematiske Værker fra Tiden 1737 til 1753 for os i 

 kronologisk Orden, sammenligne dem og prøve deres Grundlag. 



I Clifford's Have paa Hartecamp mellem Leyden og Harlem 

 dyrkede Linné, som det ses af hans Hortus Cliff 'ortianus 1737 

 (p. M), en Hvedeart 1 ), hvilken han blot beskriver som enaarig og 

 med haarede Avner, Triticum r a dice annua, glumis villosis. 



Efter denne korte Beskrivelse vilde Arten ikke kunne bestemmes, 

 dersom der ikke ved Synonym var henvist til den af Moris on i 

 i Oxford opstillede Art: Triticum spica villosa quadrata, breviore 

 & turgidiore, hvormed M oris on 2 ) betegnede en Hvedeform, som 

 under Navnene „Square gray", „Gray pollard" og „Duckbill Wheat" 

 hyppig fandtes dyrket paa Marken i England 3 ). 



At denne Hvede med dens nærmest staaende Former er bleven 

 udbredt herfra, turde have forskaffet den det Navn: Engelsk 

 Hvede, hvormed den sædvanlig i Skandinavien og i Tyskland be- 

 tegnes 4 ), medens den ellers, som fremhævet af Heuzé og Kör- 

 nicke 5 ), ikke i større Udstrækning dyrkes i England end paa 

 Fastlandet. Her fik den af Hieronymus Bock 6 ) allerede 1539 

 Navnet „welscher Weizen,,, „valsk Hvede", hvilket Dodoens 

 (1569, 1583) har gengivet som Triticum Romanum 1 ), medens Ta- 

 bernæmontanus kaldte den T. Typhinum 8 ) idet han sammen- 



1 ) Opført under Nr. 4. 



2 ) Rob. Morison: Plantarum historia universalis Oxoniensis. Oxonii. 1715. 

 fol. Tom. III, p. 176. • 



3 ) Pollard betyder „studset, kappet" (truncatus). Sml. fransk Poulard {blé 

 poulard), der er Navn for denne Hvede. Duckbill = Andenæb. svarer til 

 det tyske Navn Entenschnabel, der endnu bruges om denne Art. 



4 ) Ogsaa i Frankrig kaldtes den tidligere blé d'Angleterre. 



5 ) Körnicke, I.e., p. 56. — At den engelske Hvede ogsaa fandtes i Haven 

 i Leyden, hvor Linné kan have set den, fremgaar af Adr. van Roy en: 

 Florae Leydensis prodromus. Lugd. Batav. 1740, p. 70. 



6 j Hieron. Tragus: De stirpium etc. Argent. 1552. 4°. p. 635. „Welscher 

 weissen" (Italicum Triticum) dyrkedes i B.jærgegnene i Elsass, særlig fordi 

 denne Hvedeart med sin lange, stride Stak undgik Vildsvinenes Efterstræbelser. 



7 ) D o d o n æ u s : Historia frumentorum. Antverpiæ. 1569. p. 26. Stirpium historia. 

 Antverpiæ. 1583, fol., p. 481. Cruydt-Boeck. Antwerpen. 1644, fol., p. 794. 

 „Roomsche Terwe". 



8 ) J. Th. Tab ernæmon tanus: New vollkommenlieh Kraeuter-Buch. Basel. 

 1664, fol., p. 597. Navnet Typhinum er dannet af ri<prj, hvormed Grækerne 

 i Oldtiden betegnede en anden Hvedeart. 



