— 94 — 



Er Forudsætningen imidlertid rigtig, maa vi ogsaa kunne be- 

 nytte, hvad der, med endnu tarveligere Oplysninger til Bestem- 

 melse af Hvedearten, berettes i Landbrugsskrifter om disse samme 

 Forsøg. 



Begtrup 1 ) meddeler saaledes, at den hvide, engelske Hvede 

 indførtes til Danmark kort efter 1790, og at den stammede fra 

 Grevskaberne Kent og Essex ved London. Den blev dyrket hos os 

 af mange „formuende Landmænd" , hos hvem den dog „er falden 

 aldeles i sin Kredit, da den har trende Gange aldeles slaaet feil". 

 Navnlig 1795 og 1800 viste den sig ikke haardfør nok til at taale 

 Vinterkulden paa Sælland 2 ). 



Siden da har Engelsk Hvede vistnok været meget lidt dyrket 

 hos os, og nu findes den vel slet ikke mere her dyrket med økono- 

 misk Formaal 3 ). Mest for Kuriositetens Skyld dyrker man maaske 



sammenligne hermed hvad ovenfor (p. 89) er sagt om „hvita sammetshvetet" 

 i Sverige. Sorten „Hedge Wheat", „blé de haie", hvilken denne staar 

 nærmest, skal være avlet af et Aks, der i 1790 toges paa en Hvedemark i 

 Grevskabet Sussex og blev siden spredt herfra. Jfr. Eriksson, I.e., p. 53, 48. 



1 ) Gr. Begtrup: Beskrivelse over Agerdyrkningens Tilstand i Sjelland og 

 Møen. Kbhvn. 1803. Bd. 2, p. 107—108. 



2 ) Om Anledningen til den engelske Hvedes Indførelse i Danmark har jeg 

 ingen Oplysning kunnet finde. Paa sin Udenlandsrejse 1787 —90 korn Erik 

 Viborg ogsaa til England, men om han kan have anbefalet at gøre For. 

 søg hermed, véd jeg ikke. Hos ham kunde man ellers vente gode Oplys- 

 ninger. Rafn har rimeligvis sin Viden fra ham. Den Beskrivelse, som 

 Begtrup giver af de Sorter, han ved sit Besøg i England 1797 fandt 

 dyrkede derovre, er for vag til, at man derefter skulde kunne bestemme 

 Arten. Jfr. Gr. Begtrup: Bemærkninger om det engelske Landbrug, sam- 

 lede paa en Rejse i England i Aaret 1797. Kbhvn. 1800, p. 304-306. Det 

 samme gælder andre Fremstillinger som : 



Ghr. Olufsen: Lærebog i den danske Landoeconomie. Kbhvn. 1805. 

 H. 2, p. 56; 2. Opl. 1814, p. 190, og Esaias Fleischer: Forsøg til en al- 

 mindelig Naturhistorie. 6. Deel. Bd. 2. Kbhvn. 1793, p. 689. Den første 

 af disse Forff. slutter sig til Begtrup, den sidste til tysk Literatur. Sagen 

 fortjener dog et nøjere Studium , end jeg har kunnet skænke den. 



3 ) Joh. Lange: Haandbog i den danske Flora. 4. Udg. Kbhvn. 1886 — 88, 

 siger om T. turgidum, at den hos os „dyrkes sjeldnere end T. vulgare*. 

 Om end sandt, er dette Udtryk meget vildledende; det er gentaget ufor- 

 andret gennem alle Udgaver fra den første i 1851 og er rimeligvis en Relikt 

 fra forrige Aarhundrede. E. Rostrup: Vejledning i den danske Flora. 

 Kbhvn. 1888, p. 28, nævner T. turgidum som „sjælden dyrket"; i sidste 

 Udgave (1896 p. 26) er den helt udeladt, og T. vulgare fremtræder nu 

 som Landets eneste dyrkede Hvedeart. I Møller -Holst: Landbrugs- 

 Ordbog. 3. Del. Kbhvn. 1879, p. 186 skrives: „Denne Hvedeart {T. turgi- 

 dum) . . . dyrkes nu og da hos os til Forsøg, men den har aldrig faaet fast 



