— 108 — 



ikke er kædestillede. Paavisningen af disse Svampe er altsaa det 

 faste Udgangspunkt for Undersøgelsen, og jeg skal da først gøre 

 Rede for de Metoder, som er anvendte dertil. 



Snit af de syge Blade eller andre Plantedele giver i Alminde- 

 lighed kun den Oplysning, at der i og paa disse Organer findes 

 Svampe (Hyfer og Konidiebærere), men giver ikke Midler til disses 

 Identificering, da Konidierne overordentlig let løsnes fra Konidie- 

 bærerne og derfor forsvinder ved de Manipulationer, som er nød- 

 vendige for Fremstillingen af Præparaterne. Konidierne er dog i 

 Almindelighed til Stede paa de syge Organer, liggende mellem Ko- 

 nidiebærerne; man faar dem derfor at sé, naar man foretager 

 Skrab af de syge Blade o. s. v. paa Steder, hvor man allerede 

 makroskopisk kan paavise et fint graasort Skimmellag, som det 

 beskrives hos Rostrup, Frank o.a.; Præparatet bestaar da af 

 Konidier, Konidiebærere, Stumper af Epidermis etc., og Identifika- 

 tionen af Konidierne vil i saa Fald være let. 



Da Konidierne i saadanne Præparater næsten aldrig er i For- 

 bindelse med Konidiebærerne, og deres Sammenhøren derfor ikke 

 er absolut sikker, om end meget sandsynlig, samt da Konidier 

 hyppig slet ikke er udviklede paa de syge Blade, vil man i Almin- 

 delighed være nødt til at foretage Kulturforsøg. I de allerfleste 

 Tilfælde vil man kunne nøjes med meget simple og raa Kulturer, 

 idet man efter velkendt Skik anbringer de paagældende Blade i 

 fugtigt Kammer, som enten fremstilles ved en almindelig Petriskaal 

 med fugtigt Filtrerpapir i Bunden, hvorpaa Bladene anbringes, eller 

 som et Böttchersk Kammer, i hvilket en lille Bladstump fastklæbes 

 ved en Draabe Vand paa Dækglassets Underside. Efter 1 — 2 

 (sjældnere 3) Døgns Forløb vil man da se Svampen vokse frem af 

 de syge Væv og oftest fruktificere rigeligt, og det er da let at kon- 

 statere dens Identitet og paavise Forbindelsen mellem de fra Bladet 

 udgaaende Konidiebærere og Helminthosporium-Komåievne ; benytter 

 man Petriskaale, maa man selvfølgelig undgaa Dækglas, da Koni- 

 dierne saa let falde af. Denne Metode maa, som det let vil sés, 

 benyttes med stor Kritik; naar man indskrænker Iagttagelsestiden 

 til højst 3 — 4 Dage, og Svampen til den Tid er kommen rigelig 

 frem, kan man sikkert gaa ud fra, at den har været til Stede i 

 Bladet; som det senere skal vises, hengaar der c. 6— 7 Dage mellem 

 Udsæd af Konidier og ny Fruktifikation paa det dannede Mycel, 

 og som Følge deraf kan de Konidier, der udvikles 1—3 Dage efter 

 Forsøgets Begyndelse, ikke skyldes en tilfældig Infektion under 



