— 121 — 



Begyndelse til Afblegningsstadiet udformes mere og mere, efter- 

 haanden som Bladet udfoldes, og naar det er blevet helt fladt ud- 

 bredt, fremtræder Afblegningen med den karakteristiske, stribefor- 

 mede Anordning (Tavle 1, Fig. 8 og 11). Bladets Spids er sæd- 

 vanlig helt afbleget, herfra udgaar der blege Striber parallele med 

 Nerverne, synlige paa begge Sider, i vekslende Tal (paa bredere 

 Blade fra 5 til 7) ; i Almindelighed forløber de fra Spids til Basis, 

 af og til kan de smelte sammen og danne bredere, blege Partier, 

 hist og her kan de afbrydes et kortere eller længere Stykke (Tavle 1, 

 Fig. 11); hvor Bladpladen bliver bredere, kan nye Striber indskydes 

 mellem de gamle; Afgrænsningen af de blege Partier mod det 

 grønne Væv er ikke skarp, men jævnt udflydende (Fig. 1 1). Dette 

 Stadium faar derved en vis Uregelmæssighed og Ubestemthed, 

 hvorved det kommer til at afvige fra den ellers meget lignende 

 ægte, ikke parasitære Panachure, som af og til forekommer hos 

 Byg, og hvor de hvide Striber forløber meget regelmæssigt fra Spids 

 til Basis, med skarp Begrænsning mod det grønne Væv. 



Mumifikationsstadiet , der aldrig optræder, før Bladet er helt 

 udfoldet, begynder ved Bladspidsen (ses f. Eks. allerede i Tavle 1, 

 Fig. 8, øvre Halvdel og Fig. 10, Blad 2 mod Spidsen) og breder sig 

 efterhaanden over hele Bladet , saavel Plade som Skede. Mest 

 ejendommeligt fremtræder det , naar Angrebet er begrænset til en 

 enkelt eller nogle faa lange Striber, hvilket især sés paa unge 

 Planter (Tavle 1, Fig. 1 og 12). Den enkelte Stribe viser sig da i 

 Midten som en langstrakt, bleggraa eller bleggul vissen Skjold, del- 

 let spaltes paa langs; paa begge Sider er den begrænset af brune 

 Linjer, der dels forløber parallelt med Nerverne, dels nærmer sig 

 til hinanden og smælter sammen , hvorved den nys nævnte blege 

 Skjold opløses i en Række kortere eller længere blege Partier, ord- 

 nede i en Række (Fig. 12); mellem de brune Linjer og det nor- 

 male Væv findes oftest en bleggul Zone (Fig. 12), hvor Sygdommen 

 endnu befinder sig i Afblegningsstadiet; denne Zone kan mangle 

 (Fig. 1). I saadanne Tilfælde har de enkelte Striber en Længde af 

 mindst 30 Mm. (i et enkelt Tilfælde paa et kort Blad kun 15 Mm.); 

 de enkelte afbrudte Partier er fra 4 til 25 Mm. lange; den største 

 Længde naas , naar de strækker sig fra Bladpladens Spids til dens 

 Basis uden Afbrydelse, hvilket ikke er sjældent; Bredden varierer 

 fra 0.5—2 Mm.; Antallet af Striber kan variere fra 1 — 4 pr. Blad; 

 hyppig kan de som brune Linjer fortsætte sig ned paa Bladskeden. 

 Paa de øvre Blade paa ældre Planter kan der af og til ogsaa i 



