— 134 — 



og selv stærkt angrebne Planter kan udvikle gode Korn. Den Tanke 

 ligger dog nær, at Sygdommen, naar den er saa intensiv som i 

 Tavle 2, Fig. 8, 12, 13 og 14 afbildet (hvad den da er paa de fleste 

 Bladplader), ved at reducere den assimilerende Bladflade dog i 

 nogen Grad maa betinge en Hæmning af Kornudviklingen. Af lig- 

 nende Grunde som ovenfor (S. 132) anført, kan dette ikke afgøres 

 uden direkte Forsøg. Der er dog ikke megen Sandsynlighed for, at 

 en saadan Hæmning vil gøre sig gældende, naar man betænker, at 

 Sygdommen først i Skridningsperioden naar en betydelig Intensitet, 

 og at Schmid har fundet (57, 214 og 218), at en Fjærnelse af 

 Bladpladerne hos 2r. Byg ved Blomstringstiden ikke skader Korn- 

 udviklingen i nogen kendelig Grad. 



Enkelte Forhold tyder paa, at Sygdommen henimod Modnin- 

 gens Afslutning kan optræde som de „brune Spidser" paa Kornene; 

 dette meget tvivlsomme Spørgsmaal vil blive behandlet senere 

 (Kap. IV, G). 



Endelig skal det anføres, at der for Helminthosporiosens Op- 

 træden paa Skuddets forskellige Blade og paa Skuddene af samme 

 Individ ikke gælder nogensomhelst Regel. Man kan finde de nedre 

 Blade angrebne i høj Grad og de øvre paa samme Skud sunde; 

 ogsaa det omvendte kan være Tilfældet; i nogle Tilfælde findes 

 Sygdommen kun paa et enkelt Blad af hele Planten, i andre Til- 

 fælde paa alle eller de allerfleste o. s. v. 



For Helminthosporiosens Optræden i Marken er det karakte- 

 ristisk, at der indenfor samme Mark undertiden kan paavises Pletter, 

 hvor Sygdommen er langt mere ondartet end andre Steder, og 

 dernæst, at Tallet af angrebne Planter kan naa op imod 100 pGt.; 

 i saadanne Tilfælde er saa godt som alle Blade angrebne. An- 

 grebet er dog ikke lige stærkt i alle Perioder; som Regel er det 

 svagt i de første og tiltager derefter i Intensitet, indtil Maksimum 

 naas imod Slutningen af Skridningsperioden. Dette forudsætter, at 

 Sygdommen overhovedet kan brede sig; det iagttages nemlig ikke 

 sjældent (som i 1899), at den i Løbet af Maj Maaned tager vold- 

 somt fat, for saa at standse og ikke mere vise sig paa de senere 

 udviklede Blade. For Sygdommens Optræden i Marken gælder der 

 altsaa ogsaa en vis Ubestemthed, og den bliver saa meget mere 

 iøjnefaldende, som Grænserne for Sygdommens Udbredelse er 0 og 

 100 pCt. af Individerne. 



Den Analogi, som bestod mellem Stribesyge og Brand, gav sig 

 som ovenfor skildret ogsaa til Kende derved, at der i de embryo- 



