— 166 — 



Svampens Art 



Antal 

 Maalinger 



Middel- 

 tykkelse 

 " i ß 



pCt. Konidier i Klasserne: 



m-ï-9 





m-r-3 



m 



771— 1-3 



m-\-6 





Gruppe 1. 





















H.gramineum . . 



125 



17.0 



— 



1.6 



15.2 



57.6 



24.0 



1.6 



- 



H. teres 



34 



17.4 



— 



— 



11.8 



58.8 



29.4 



— 



— 



H. Avenue .... 



Q1 



a 1 



17 9 



— 



1.1 



15.4 



51.7 



28.5 



3.3 



— 



Gruppe 2. 





















H. grmnineum . . 



75 



15.4 







6.7 



00.7 



26.6 









70 



IS s 







10.0 



87.2 



2.8 







Gruppe 3. 





















H. gramineum . . 



100 



195 





4.0 



22.0 



38.0 



30.0 



5.0 



1.0 



H. teres 



100 



18.1 







5.0 



88.0 



6.0 



1.0 





H. Avenae .... 



150 



19.0 







10.7 



70.7 



12.6 







m-\-3; dette Forhold skyldes muligvis den Omstændighed, at mine 

 Maalinger stammer fra to forskellige syge Planter, af hvilke den ene 

 havde tykkere Sporer end den anden; deraf maaske den Hetero- 

 genitet, som giver sig til Kende i Tykkelsekurvens Forløb, som og- 

 saa i den Tvekløftethed, der er umiskendelig i Længdekurvens For- 

 løb ; dette Spørgsmaal har jeg dog ikke kunnet forfølge nærmere. 



Det vil heraf ses, at selv ved en statistisk Undersøgelse af det 

 lettest tilgængelige Materiale for Diagnostikken af Svampene, Koni- 

 dierne, lader der sig ikke paavise sikre Karakterer til Adskillelse af 

 de tre Helminthosporium - Arter for Antallet af Vægges og Tyk- 

 kelsens Vedkommende, men at Konidielængden gennem- 

 snitlig synes forskellig i hvert Fald hos H. gramineum og 

 H. teres, udviklede under ensartede Kaar. 



Pyknider og Pyknokonidier har jeg kun fundet hos 

 //. teres, dels i Renkulturer paa Halm (se Fig. 18), dels paa Avner, 

 der spontant var inficerede med Svampen. 



I Renkulturer viser Pykniderne sig for det blotte Øje omkring 

 10 Dage efter Podningen som ganske smaa, netop synlige, kres- 

 runde sorte Punkter, paa hvis Spids der i Almindelighed findes en 

 graahvid Draabe. De modne Pyknider findes overfladisk, udviklede 

 fra de paa Substratet krybende Hyfer, der ved deres Tilhæftning 

 til Pykniden er sortfarvede (se Fig. 17 A). Pyknidevæggen er tynd, 



