I. Varmhns. 



22.-24. April 

 24.-26. April . . ■ 

 26.-28. April . . . . 



2-2.— 2S. April 



II. Koldlius. 



24.-26. April 

 26.— 2S. April . . . . 



24.-28. April 



35.0 

 31.0 

 27.0 



a 



b 



c 



d 



e 



f 





- 



- 



- 



10.5 



12.0 











12.5 



12.0 



_ 



- 



- 



- 



- 



- 



3.0 

 26.0 



12.0 



36.0 



5.s 



0.5 



4.5 



6.5 



5.0 



8.0 



5.0 



5.5 



S.o 



6.5 



9.5 



7.0 



10.5 



12.0 



12.5 



13.0 



14.5 



15.0 



For Varmhusets Vedkommende omfatter Forsøget Maalinger for 

 3 Todøgn, for Koldhusets for 2 Todøgn, disse samtidige med de 2 

 sidste af den anden Gruppe. Sammenligningen af Iagttagelserne fol- 

 de enkelte Todøgn som for hele Forsøget viser en meget frem- 

 trædende Forskel i Infektionshastigheden, saaledes at denne er langt 

 større i Varmhus end i Koldhus; de meddelte Enkeltmaalinger be- 

 kræfter tilfulde Middelværdierne. 



Naar hertil føjes, at Inkubationstiden i Varmhuset var 2, i Kold- 

 huset 3 Døgn, maa man slutte, at Myceliets Væksthastighed 

 paa levende Bygblade under de givne Betingelser er af- 

 hængig af Temperaturen paa lignende Maade som paa 

 dødt Substrat, nemlig at den ved Temperaturer paa c. 15 — 30° 

 er større end ved c. 10 — 20°. 



I Modsætning til Infektionshastigheden synes Infektionssikker- 

 heden ikke at paavirkes af Temperaturen; i hvert Fald er den 

 ovenfor angivne Forskel paa Mængden af de positive Resultater 

 ikke stor nok til at fastslaa noget herom. 



f. Virkningen af Kultur af Svampene paa (ledt Substrat. 



Som bekendt fandt Brefeld (S, 31) og Laurent (30, 22), 

 at henholdsvis „Gærkonidierne" af Ustilago Avenue og en Kartoffel- 

 bakterie mistede deres Virulens ved længere eller kortere Tids Kultur 



— 203 — 



Millimetre 



Middeltilvækst 

 lir. Degn 







h 





k 



1 







Middel 





11.5 



15.5 



14.5 



14.0 



17.5 



13.0 



12.5 



16.5 



13.7 ' 



6.3 





14.0 





11.0 



15.0 





10.0 





15.0 



13.3 



G.c 





13.0 



9.5 



15.5 



12.5 



13.0 



21.5 



17.0 



I6.0 



13.3 



6.6 







39.0 



41.0 



41.5 



43.5 



44.5 



46.5 



47.5 



40.4 



6.7 





7.0 



8.0 



7.5 



8.0 



8.5 



6.5 



10.0 



10.0 



7.2 



3.6 





S.o 



7.5 



S.o 



9.0 



S.5 



10.5 



8.0 



9.5 





3.11 





15.0 



15.5 



15.5 





17.0 



17.0 



1S.0 



19.5 



15.! 



3.s 



paa dødt Substrat, og de viste derved, at dette hos Dyrenes Snyltere 

 velkendte Forhold ogsaa kunde paavises hos Planteparasiter. For- 

 skellige Forsøg viser, at noget lignende kan findes hos vore Hehnin- 

 thosporium- Arter. 



Af Tabellen S. 196—197 ses, at Infektionssikkerheden gennem- 

 gaaende er daarlig, hvor Infektionsmaterialet stammer fra Ren- 

 kulturer (se især Forsøgene Nr. 7, 38 og 39 med H. gramineum og 

 H. Avenue). 



Ogsaa Infektionshastigheden er ringere, end hvor Infektionen 

 er udført med Materiale fra levende Substrat (som lige er dræbt af 

 Svampen); dette vil fremgaa af en nærmere Fremstilling af Forsøg 37. 

 Som i Forsøg 36 (se ovenfor) var Objekterne unge Planter af Lerchen- 

 borg Byg, voksede op sammen med de der anvendte. Infektionen 

 foretoges samme Dag som i Forsøg 36, og de inficerede Planter 

 henstod i Koldhus Side om Side med de nys omtalte, med hvilke 

 de derfor kan sammenlignes. Infektionsmaterialet var Myceliefrag- 

 menter fra en Renkultur paa Ølurt af H. teres, hvis Historie var 

 følgende: Spredning af nydannede Konidier fra syge Bygblade fore- 

 taget paa Svedskegelatine I3 /io 1898, Isolering af Mycel fra en Konidie 

 paa Ølurt 16 /io 1898, herfra ompodet paa Ølurt den 9 /i 1899, og 

 atter ompodet herfra den 16 /s, med hvilken sidste Kultur Infektionen 

 udførtes den 19 /4 1899. 



Infektionens langsommere Forløb gav sig straks tilkende ved, 

 at Inkubationstiden forlængedes; i Forsøget Nr. 36 var den som 



