— 292 



Det omtalte Kresløb kan gennemløbes fuldstændig, uden at 

 Svampen behøver at opgive sit parasitiske Liv, og saadan gaar det 

 sikkert i mange Tilfælde. Saalænge Svampen lever som Snylter, 

 formerer den sig udelukkende ved Konidier, og Antagelsen af en 

 anden Formeringsmaade er ikke nødvending til Forklaringen af de 

 foreliggende Fakta. Nu blev det imidlertid i Kap. II vist, at M. teres 

 trivedes særdeles vel paa dødt Substrat, og at den her udviste en 

 tydelig Pleomorfi, idet den foruden Konidier dannede Pyknider og 

 Sklerotier (antagelig umodne Peritecier) ; det ligger da nær med 

 Eidam, Frank og Hecke (se S. 105 f.) at spørge, om disse For- 

 hold spiller nogen Rolle for dens Formering i den fri Natur. Hvad 

 først Pykniderne og „Peritecierne" angaar, da har jeg ikke paa 

 nogen Tid af Aaret fundet dem , hverken paa visne Blade , Blad- 

 skeder eller Stængler, trods gentagen Eftersøgen i Marker, hvor 

 H. teres var meget hyppig; jeg kan derfor ikke tro, at disse 

 Formeringsorganer har nogen væsentlig Betydning for Svampens 

 Optræden. Lige saa lidt kan jeg med Eidam tilskrive det i 

 fugtig Luft udviklede Luftmycel nogen Rolle ved Svampens For- 

 plantning fra Plante til Plante i det fri ; dette Luftmycel dannes 

 nemlig kun ved Forsøg i Laboratoriet; selv under de mest fugtige 

 Forhold har jeg aldrig fundet det ude paa Marken. At Svampen 

 lever i døde Rester af Bygplanter, i de nedre visne Blade, i Stub 

 o. 1. har jeg ofte set; her formerer den sig rigelig ved Konidier; 

 der kan saaledes opstaa en Smittekilde, som i visse Tilfælde kan 

 faa Betydning (f. Eks. ved Overførelse til Afkommet, naar kun de 

 nederste Blade har været angrebne og disse helt er visnede bort i 

 Infektionsperioden [Knuthenborg 1898 f. Eks.] , eller ved Infektion 

 af de unge Planter i Stubmarken o. s. v.) ; nogen almindelig Betyd- 

 ning bliver det ikke, hvilket ovenfor (S. 264) er vist for den pri- 

 mære Helminthosporioses Vedkommende , og naar denne først er 

 fremme, er der saa meget Smitstof tilstede overalt, at andre Kilder 

 er for intet at regne. 



H. teres frembringer patologiske Fænomener, der, som oftere 

 nævnt, i det væsentlige er ens paa alle Stadier af Kresløbet. Kun 

 m. H. t. Inkubationstiden kan der paavises en Forskel, idet den 

 primære Helminthosporiose har en ret langvarig, de sekundære 

 meget kortvarige Inkubationstider; det vil med andre Ord sige, at 

 Latensperioden for en og samme Svamp er kort ved Infektion af 

 udvoksne Organer, lang ved Infektion af ganske unge Organer. Det 

 her paaviste Tilfælde er imidlertid ikke enestaaende; eksempelvis 



