— VII — 



man vedblive med Typemetoden, bl. a. for at lære Eleverne at tænke logisk og 

 at sammenligne og adskille kritisk. Nu lagde man altfor megen Vægt paa Sy- 

 stemet. Dette indeholder i de nu brugte Skolebøger altfor mange Familier, og 

 ind i disse Familier er puttet mange unødvendige Detail-Forhold. Man burde 

 nøjes med de store Familier, der spiller nogen Rolle i vor Flora ; de øvrige al- 

 mindelige Planter bør læres ved Bestemmelsesøvelserne. Istedetfor Systemet 

 skal man sætte Eleverne ind i Plantelivets almindelige Fremtoninger, lære dem 

 lidt Fysiologi og Anatomi, og støtte Fremstillingen til simple fysiologiske Forsøg, 

 men ikke gaa saa langt ind paa Anatomien, som Ministeriets Cirkulære anbefaler. 



Endelig var det i højeste Grad anbefalelsesværdigt, at der blev gjort nogle 

 faa Ekskursioner med Eleverne hvert Aar, for at de i Naturen kunde se, hvad 

 de har lært, f. Eks. Tilpasningen til Omgivelserne (Økologien). 



Hvorfra man skulde skafte den Tid, som var nødvendig til at lære det, 

 som Foredragsholderen her havde omtalt, skulde han ikke komme nærmere ind 

 paa, det maatte overlades til praktiske Skolefolk, men han vilde blot sige, at 

 efter hans Mening var Tiden tilstrækkelig dertil, naar man kun slog godt af 

 paa Systematiken. 



Efter Foredraget udspandt der sig en længere Diskussion, hvori deltog 

 Dr. V. A. Poulsen, Prof. Paludan, Prof. Oppermann, Cand. mag. Villi. 

 Rasmussen, Skolebestyrer Feilberg, Cand. phil. Hans Rasmussen, Prof. 

 Grønlund. 



Mødet den 7. April 1900. 



Formanden aabnede Mødet med nogle Mindeord over to Medlemmer, som 

 nylig var afgaaede ved Døden, nemlig Museumsinspektør Kiærskou og Etats- 

 raad Pip er. Derefter holdt 



Lektor 0. G. Petersen et Foredrag om nogle vedanatomiske Begreber 

 og Termini (Trakeïder) m. m. som Indledning til en Diskussion. Tal. 

 foreslog at antage de af ham tidligere fremsatte Udtryk „Vedtaver" (for Libri- 

 form o. lign.) og „Vedkambiform" (for Sanios „Ersatzfaser"). Begrebet Trakei'de 

 (Navnet anvendtes første Gang af Sanio i 1860) var vel i Almindelighed let at 

 begrænse, men ved detaillerede Undersøgelser stod man overfor mangfoldige 

 tvivlsomme Tilfælde, hvor det var vanskeligt at afgøre, om en given Celle 

 skulde betegnes som Trakei'de eller Vedtave. De af Sanio opstillede og alminde- 

 lig anvendte Kendetegn (saasom at Trakeïder har Ringporer eller Karfortyk- 

 ninger, Vedtaver gelatinøst Inderlag og Spaltesporer o. s. v.) lader sig ikke 

 praktisk gennemføre; Tal. foreslog derfor at sætte Grænsen saaledes, at ring- 

 porede Celler kaldes Trakeïder, ikke ringporede Vedtaver, medens Sanio skelner 

 imellem Trakeïder og ringporede Vedtaver og lader Porens Størrelse gøre 

 Udslaget. 



Dr. V.A.Poulsen spurgte, om der ved Trakeïder ikke kunde forstaas 

 baade prosenkymatiske og parenkymatiske Elementer. 



Prof. Warming mente, at man godt kunde bruge Betegnelser som Prosen- 

 kym-Trakei'de og Parenkym-Trakei'de. Tal. vilde foretræke Ordet „Vedcelle" for 

 „Vedtave". Kambiform var heller ikke noget godt Ord, da det var dannet af 

 Kambium, et fremmed Ord, der burde erstattes af „Vækstlag"; man kunde sige 

 „Tenceller" i Stedet for Vedkambiform. Tal. hævdede den gængse Opfattelse 

 af Trakeïder og ansaa de deri givne Kendetegn for tilstrækkelige. 



Foredragsholderen gjorde opmærksom paa, at han kun havde talt om 



