- XXXVI - 



S. 41. „Tharth skreppe, Boglossa Det er Lappa, Tournf." Da H. 



senere omtaler Skræppe, og endogsaa nævner fire Slags, synes det rimeligere, 

 at der med denne Plante er ment Anchusa officinalis L., da denne Plante i 

 Pharmacien har været benævnt Boglossum. 



S. 42. „Næptæ, Calamenthum .... antagelig en Art Mentha". Da H. 

 bruger begge Navne , og da Nepeta Glechoma Benth. og Calamentha hederacea 

 Scop. begge betegne Glechoma hederacea L. , turde det maaske være denne 

 Plante, der menes. 



Forf. har ikke medtaget „Germandrea" (H. S. 71). Der nævnes i det 14. 

 Aarh. en Plante: camedrios gamander 1 ) = Veronica Chamœdrys L. , som hos 

 Hornemann ogsaa har Navn af Gamanderurt. Kunde det ikke være denne, 

 der menes? 



S. 45. „Scampuny, Scamonea ... . Maaske Veratrum album L " Det kunde 

 ligesaa godt være den officinelle Convolvolus Scamonea Lin., der her er Tale 

 om, da H. ogsaa omtaler andre lignende udenlandske Lægeplanter som f. Eks. 

 Gostus 2 ) og Zedwar 3 ). 



S. 38. „Galliga .... Er maaske Galega officinalis L. dog tvivlsomt". Da 

 „Galigo" sammen med Nelliker, Muskat og andet Krydderi anvendtes ved Til- 

 beredning af „Lutendrank" 4 ) i det 16. Aarh., ligger det nær at antage, at denne 

 Plante ogsaa er en Krydderurt 5 ), maaske Galangarod, Alpinia officinarum, der 

 tidligere brugtes til Likørtilberedning. 



Maurella, Hælghæberyth, Hundebær. Om denne Plante, som Forf. slet 

 ikke indlader sig paa at bestemme, kunde man formode, at det er Solanum 

 Dulcamara L. , der menes. Som Grunde herfor kan anføres : dels at denne 

 Plante hos Kylling 6 ) hedder „Hundebær" (Solanum scandens, hundebær, beesk 

 søde), dels at den i den Arn. Mag. Lægebog kaldes „morello" og at 7 ) morelle 

 grimpante er det franske Navn for S. Dulcamara. Der forekommer ganske vist 

 endnu en Plante, som paa Dansk kaldes Hundebær, nemlig Bryonia, men 

 denne hedder i den ovennævnte Lægebog „uitis alba". 



En Plante, som det kan være temmelig vanskeligt at faa Rede paa, er 

 den, som H. anfører under Navn af „Ligustrum, akerull". Her maa aabenbart 

 have fundet en Forveksling Sted af Navnene, da det danske Navn aldeles ikke 

 passer. Som en Løsning af Spørgsmaalet kunde man tænke sig, at den fore- 

 gaaende Artikel (om Ligusticum) er gentaget, ligesom det f. Eks. har været 

 Tilfældet med Artiklen Othyrt 8 ). Dette bestyrkes ved, at Planten hos Macer 

 kaldes Ligustica, og ved at sammenholde Beskrivelserne af Leuisticum og 

 Ligustrum vil det ses, at der er flere Ligheder, ligesom at der om Ligustrum 

 bemærkes, at „hænnæ kraft ær mæst i roten", og dette passer ogsaa paa Levi- 

 sticum officinale Koch. 



J ) Universitetsjubilæets danske Samfunds Blandinger. I. B. S. 104. 



2 ) Costus arabicus L. 



3 ) Curcuma Zedoaria Roxb. 



4 ) Troels Lund: Danm. og Norges Hist. V. S. 230. 



5 ) I Harpestrengs Haandskrift aftrykt N.D.Mag. I. S. 119 siges om Galega. „oc 

 (gør) mwn wel at dønæ". 



6 ) Kylling Virid. 153. 



7 ) Dictionnaire universel de la langue française par P. G. V. Boiste. 



8 ) Se Anm. i H.H. Lægebog S. 110. 



