fladvandet Fjældsø, Riskjevatn, med store og mindre Sten jævnt 

 fordelt over Bunden, havde en sparsom Vegetation af Litorella, 

 Myriophylliim og Isoëtes lacustris. Fra dette uregelmæssige Plateau 

 naaede vi over en tæt bevoxet Skraaning ned til Vaagfjorden. 



Den næste Dag var Vejret vedblivende meget taaget, saa vi 

 gik ikke videre Syd paa, men undersøgte Va ag' s Omegn. Først 

 gjorde vi en Exkursion til en stor Gjov, den saakalclte Gjjogvara- 

 gjov, som er meget kendt for sin Planterigdom. G. Jensen be- 

 søgte den i 1896 (Rejseberetn. p. 191) og omtaler dens enorme 

 Mos-rigdom ; ikke mindre end 99 Arter saa han der. Jeg optegnede 

 c. 50 Arter Karplanter og desuden findes der ikke faa Likener 

 samt en Del Alger i det fugtige Mos og paa Klippevægge, hvor 

 Vandet risler ned. 



G jo vene, hvormed man mener Spalter eller Kløfter i Fjældet 

 med ret lodrette Sider, kan være meget forskellige med Hensyn 

 til deres Vegetation. Nogle er meget fattige paa Arter, andre 

 tvertimod særlig rige. Gennemgaaende kan man dog sige, at de, 

 der har Bække løbende i Bunden, og hvis Sider er fugtige af 

 nedrislende Vand, er de frodigste. Men desuden maa man huske 

 paa andre Forhold. Gjoven maa til en vis Grad være aaben, da 

 Lyset ellers ikke bliver tilstrækkeligt; i mørke, snævre Gjove kan 

 kun faa Planter trives. Ligeledes er Gjove højere til Fjælds fat- 

 tige paa Arter. Endelig er der Gjovenes Retning. Jensen gør 

 (1. c. p. 192) opmærksom paa, at Gjove med øst-vestlig Retning- 

 er rigere paa Mosser paa den mod Nord vendende Side og rigere 

 paa Fanerogamer paa den mod Syd vendende Side, hvad der meget 

 naturligt forklares ved Expositionen. Ogsaa ved Gjove med nord- 

 sydlig Retning er der en kendelig Forskel paa de to Sider, idet den mod 

 Øst vendende Side er den rigeste baade paa Mosser og Karplanter. 

 Til den sidste Slags hører den her nævnte Gjov og ligesaa den berømte 

 Gjov ved Vestmanhavn. Forklaringen herpaa er han ikke i Stand 

 til at give, men anfører blot, at det muligvis skyldes lokale Aar- 

 sager, hvad jeg ogsaa tror er rigtigt, idet jeg antager, at 

 Fugtighedsgraden spiller en stor Rolle; thi baade for lidt og for 

 meget er af det onde, og saa vidt jeg kan skønne, var Forholdet 

 baade her og ved Vestmanhavn det, at den mod Vest vendende 

 Side var for fugtig; endelig maa det vel siges, at en øst-exponeret 

 Klippevæg modtager mere Lys end en vest-exponeret. 



Den Vegetation, der fandtes i Gjoven, var en broget Blan- 

 ding af Planter fra alle Formationer; hvor Lyset kun var svagt, 



Botanisk Tidsskrift. 24. Bind. 3 



