— 37 — 



hele den lavere Del af den store Trangisvaagdal , den største og 

 bredeste Dal paa Syderø. Paa den mod Syd vendende Skraa- 

 ning voxede Calluna og Erica cinerea , som vi ellers ikke havde 

 set meget til paa Syderø, ret rigeligt i den sædvanlige Li-Vegetation. 

 De synes sikkert at kræve en ret stor Mængde Sol, thi overalt paa 

 Øerne fandt vi dem kun nogenlunde frodige paa sydexponerede 

 Steder, hvor Jorden ikke var altfor fugtig, men saa dem 

 saa at sige aldrig paa nordexponerede Skraaninger, hvor i øvrigt 

 samme Vegetation — blot med rigere Mosbund — fandtes. 



Der løber en ret betydelig Elv gennem Trangisvaagdalen ; i sit 

 øvre Løb har den et nogenlunde stærkt Fald, men i sit nedre løber 

 den over ret fladt Terræn og krummer sig derfor i mange Bugt- 

 ninger. Vegetationen omkring den øvre Del er den sædvanlige 

 Eng -Vegetation , dannet af Cyperacéer og Graminéer med tal- 

 rige Indblandingsplanter og rigeligt Mos; Terrænet er ujævnt ved 

 Tørveskæring. Ligesaadanne er Omgivelserne i det nedre Parti i 

 nogen Afstand fra Elven, men nærmere ved den er de anderledes. 

 Elven udhuler og bortfører paa sine Steder Jorden og afsætter Sten og 

 Grus paa andre, medens det finere Materiale føres videre. Derved dan- 

 nes flade, grusede og sandede Partier, som i Tidens Løb beklædes med 

 Vegetation; denne forandrer sig efterhaanden, samtidig med at Jord- 

 bunden bliver omdannet, og tilsidst ender det med Engdannelse og maa- 

 ske, ved Forandring af Elvens Løb, med Udvaskning og Ødelæggelse paa 

 ny; og saa begynder samme Udvikling for fra. — Nærmest ved Elven, 

 hvor aftagelig sidste Foraars Vandflom har afsat Gruset og Smaaste- 

 nene, er der ingen Vegetation eller i alt Fald kun spredt staaende Indivi- 

 der, men lidt derfra paa den faste aargamle (eller ældre) Grusflade er 

 der en ret tæt og tør Vegetation. Her var paa mange Steder en 

 Galluna-Hede, hvori Lyngen stod lav og lille, og de større Sten 

 ragede op over Vegetationen; jeg antager, at Elven ved usædvanlig 

 høj Stand ogsaa naar op over denne Vegetation og afsætter nye 

 Gruslag, og at det rimeligvis er paa Grund af disse nye Aflejringer, at 

 Calhma/en holdes saa lav og forkrøblet. I øvrigt var der i denne 

 Hede en Del af de sædvanlige Indblandingsplanter: Anthoxantkum, 

 Succisa, Potentilla erecta, Luzula multiflora, Festuca ovina, Scirpus 

 caespitosns, Empetrum, Nardus, pletvis Salix phylicifolia ; Grimmia 

 hypnoides fandtes der lidt af og ganske enkelte Sphagnum- £ nev, 

 men i det hele maa Jordbunden siges at være næsten mosfri — den 

 er for ung og tør. — Denne Galluna-Hede paa Grusbund vil med Tiden 

 blive rigere paa organisk Materiale og tillige fugtigere, hvad alle de 



