— 55 — 



distans saas dér, men ellers var der intet af Interesse ved det 

 smalle Strandparti; Bøen, der i Klaksvig er meget fugtig, falder 

 brat af til den stenede Strand. Bygden Klaksvig ligger paa et 

 ganske smalt Ejde, der danner en Forbindelse mellem Bordø's syd- 

 lige Del og Hovedøen og begrænses mod Nord af Klaksvig, hvor- 

 efter Bygden har Navn, mod Syd af den dybe Bordøvig; Ejdet er 

 ganske lavt og har til begge Sider flad Strand; den midterste Del 

 er Kær og Eng, og rundt om paa Siderne findes saa den dyrkede 

 Bø, der ogsaa strækker sig paa begge Sider af Klaksvig og paa Nord- 

 siden af Bordøvig, hvor den lille Bygd Øre ligger; den sydlige Del 

 af Øen gør Indtryk af en selvstændig 0; den bestaar af en Kæde 

 i NNV— SSØ med 4 Toppe med mellemliggende Skard (Pas). 



Fra det indre af Bordøvig gik vi lidt syd paa og undersøgte 

 en Hammer for at se, om Vegetationen her paa Nordreøerne 

 var lige saa rig som paa Syderø. Denne lave Hammer, der laa 

 40 M. over Havet, vendte omtrent mod Øst med en lille Streg til 

 Nord. Jeg noterede i alt 49 Karplanter paa den; blandt andre 

 ogsaa Hymenophyllum, som vi ikke havde fundet paa andre Steder 

 paa Nordreøerne (senere fandt vi den i Nærheden af Klaksvig paa 

 Klakkens Skraaning) ; kun en enkelt typisk Hammerplante Hypericum, 

 pulchmm, der viste sig at være ret sjælden paa Nordreøerne, 

 manglede. Hammer- Vegetationen kan saaledes ikke i nogen Grad 

 siges at være forskellig paa de nordlige og de sydlige Øer. 



Langs NØ -Siden af Bordøvig løber en Fjældkæde parallelt 

 med Syddelens Kæde; den er knap saa høj, noget bredere og uden 

 Pas; kun ved det inderste Hjørne af Vigen gaar en kedelformet 

 Dal, den saakaldte Graverdal, ind i Fjældet, hvorved Kæden kom- 

 mer til at slaa en Bue omkring Dalen og derefter fortsætter sig i 

 omtrent nordlig Retning. 



Den med Syddelen af Øen parallele Kæde fra Graverdalen mod 

 SSØ kaldes (jjerdum Rejn og er højest nær Graverdalen for jævnt at 

 skraane i sin egen Længderetning. Yderst ude tvedeler den sig, 

 saaledes at der bliver Plads til en terrasseformet stigende Dal, 

 gennem hvilken en mindre Elv løber ned til Havet; den nordlige 

 Gren springer noget længere frem og kaldes Skorene. Baade 

 denne Del og hele Gjerdum Rejn er flade ovenpaa, saaledes at 

 der endog kan danne sig Smaasøer. 



Dette Terræn var det, vi den 15. tog os for at undersøge. Vi 

 gik paa Lien langs Bordøvig, til vi naaede Dalen ved Skorene og 

 gik saa op gennem den. Dens laveste Del var en lyngklædt Li 



