— 66 — 



Søen selv havde først en Bræmme af gold Grusstrand uden om 

 sig og op til den en flad, noget sandblandet Græskant, som ved 

 Højvande øjensynlig naaedes og huledes af Vandet, men ved al- 

 mindelig Vandstand var et Stykke fjærnet fra dette og derved ret 

 godt drænet og nogenlunde tør paa Grund af det lette Afløb. Der 

 kunde saaledes dannes en Græs-Eng af Graminéer, Bellis, Selagi- 

 nella o. a. , hvori der til vor store Glæde var vævet et fint Net af 

 den nydelige, rosenrøde, nedliggende Anagaliis tenella, en atlantisk 

 Plante, som i Begyndelsen af det nittende Aarhundrede var fundet 

 et Sted paa Vaagø, men senere ikke iagttaget; den stod nu i fuldt 

 Flor og begyndende Frugtsætning. — Den store Sø selv var ual- 

 mindelig øde og fattig paa Vegetation, dog fandtes der spredte 

 Exemplarer af de sædvanlige Arter. Paa et lille Klippeparti, der 

 dannede en Halvø ud i Søen, den saakaldte „Borg", var der en 

 frodig, noget tør Hammervegetation og en Mængde Li kener. 



Dagen efter maatte vi paa Grund af øsende Dagsregn ind- 

 skrænke vore Exkursioner til næsten intet; dog lykkedes det os 

 med en Fører at naa ned om Sydspidsen af Østerø, det saakaldte 

 Ostnæs , hvor i Følge en gammel Opgivelse fra Landt Asplenium 

 Trichomanes skulde voxe; Terrænet dér er et fladt Plateau med en 

 ret høj og stejl Hammer paa alle Sider ud mod Havet, medens det 

 forsætter sig jævnt mod Nord i det Landskab, vi den foregaaende 

 Dag havde gennemvandret. Vi gik ad en smal Sti nedenfor den 

 stejlere Del af Hamren rundt om Sydspidsen og opover Plateauet 

 tilbage til Næs. Og virkelig lykkedes det os at finde nogle Exem- 

 plarer af Asplenium Trichomanes og endvidere den hidtil ikke fra 

 Færøerne kendte A. Adiantum nigrum. Der var i det hele en 

 frodig, sol-exponeret Hammer-Vegetation med Luzula sil- 

 vatica, Hieracium, Rhodiola, Plantago maritima etc. ; ogsaa sjæld- 

 nere Arter som Chamaenerium an gusti folium, Habenaria albida o. fl. 

 fandt vi. 



Fra Næs havde vi bestemt, at vi hver skulde følge sin Side af 

 Sundelaget nord paa og saa mødes i Ej de; men Vejrforholdene 

 umuliggjorde denne Plans Virkeliggørelse. 



Vi tog den 21. med Baad til Sel le træ, hvor jeg blev sat af T 

 medens Hartz blev roet videre til Torsvig paa Strømø, hvorfra 

 han gik til Kval vi g og næste Dag blev roet til Hvalfangerstationen; 

 her blev han den følgende Nat, og næste Morgen, den 23., gik han 

 om Bord i „Smiril", der derefter anløb Ejde, hvor jeg stødte til. — 

 Fra Selletræ havde jeg ment at kunne naa Øre eller Nordskaale 



