Om Papildannelsen hos Aira caespitosa. 



Af 



C. Raunkiær. 



Ved Papiller forstaas her de korte, butte Udposninger, som 

 tindes paa mange Planters Hudceller. Disse Papiller hører vel for- 

 melt til Haardannelserne, men de danner en selvstændig Gruppe og 

 kan ikke betragtes som Begyndelsen til en sædvanlig Haarbeklæd- 

 ning. Medens de almindelige Haar i Regelen udgaar fra Geller, der 

 er meget mindre og ofte ogsaa af en simplere Form end de øvrige 

 Hudceller, saa udgaar Papillerne netop altid fra de almindelige Hud- 

 celler; heraf følger atter, at medens de almindelige Haars Basis [ 

 Regelen har omtrent et lige saa stort Omfang som den Hudcelle, 

 hvorfra Haaret udgaar, saa har Papillerne derimod som oftest et 

 meget mindre Omfang end den Hudcelle, hvorpaa de sidder; og da 

 Papillen saaledes kun indtager en ringe Del af Gellens Overflade, 

 kan der paa samme Gelle sidde flere Papiller, hvilket heller ikke 

 saa sjeldent finder Sted, f. Ex. paa Bladene hos visse Marsilia-Arter 

 og mange Græsser (især Arter af Oryzeae, Bambuseae, Andropogoneae 

 og Zoijsieae); hvor man har at gøre med almindelige Haar, findes 

 der, saa vidt mig bekendt, ingensinde flere Haar paa samme 

 Hudcelle. 



I mange Tilfælde er Papillen ganske vist omtrent af samme 

 Omfang som den Hudcelle, hvorpaa den sidder, saaledes ofte paa 

 Blosterbiade, endvidere paa Løvbladene hos visse Arter af Euphorbia, 

 Anthurium, Solenosterigma, Haemaria, Heliconia o. fl. a. ; men dette 

 staar ikke i Forbindelse med en Forskel i Størrelse mellem papil- 

 bærende og ikke papilbærende Geller, saaledes som Tilfældet er hos 

 de almindelige Haar, men er en Følge af, at samtlige Hudceller i 

 det Hele taget er smaa. 



» Medens de andre Former af Haar i Regelen let iagttages med 

 det uvæbnede Øje eller i det mindste ved Loupens Hjælp, er 



Botanisk Tidsskrift. 24. Bind. 15 



