— 226 — 



Aira caespitosa. 



Denne Arts egentlige Vokseplads er, i det mindste hos os, sol- 

 aaben Bund i Moser og paa Enge; den kan dog ogsaa vokse i 

 Skygge i Skove, hvor den imidlertid øjensynlig befinder sig under 

 Forhold, der, hvis Skyggen er stærk, er ugunstige for dens Trivlsel, 

 saa at den efterhaanden sygner hen og tilsidst dør; dog kan den 

 holde sig i en lang Aarrække, og hvor Skyggen ikke er for stærk, 

 kan den endog blomstre og sætte Frugt. Bortset fra en Række 

 andre Forhold, udmærker Skyggeplanterne sig ved visse, af det 

 svage Lys betingede Forandringer i Bladbygning, navnlig Hudens 

 Bygning, som senere skal omtales. Først vil det være nødvendigt at 

 se lidt nærmere paa den almindelige Forms — Solformens — Blad- 

 bygning. Dennes Hovedtræk er vel kendt og skildret af flere, saa- 

 ledes af Kareltschikoff (1), Du val- J ou ve (1, 2), Sam sø e 

 Lund (1) og Raunkiær (1, 589, 526, 529); men for Sammen- 

 ligningens Skyld maa jeg dog her give en mere i det enkelte 

 gaaende Skildring, navnlig for visse Punkters Vedkommende; denne 

 Skildring gælder den midterste Del af Løvbladskuddenes Blade. 



Sollbrmens Bladbygning. Ved dybe Længdefurer paa Bladover- 

 siden er Grønvævet delt i flere i Regelen tresidet-prismeformede Partier, 

 Ribber, der kun ved et tyndt Parti paa Bladundersiden staar i For- 

 bindelse med hverandre (Fig. A). Ribbernes Antal var i de aller- 

 fleste Tilfælde 7, men der kan findes fra 5 til 11; paa Tværsnittet 

 er de kegleformede, og omtrent midtvejs mellem Overkanten og 

 Undersiden ligger der i hver Ribbe en større Karstreng (Fig. A, h) ; 

 nærmere mod Undersiden findes desuden i hver Ribbe 1 — 2 mindre 

 Karstrenge, som jeg for Kortheds Skyld vil kalde Bi -Karstrenge 

 (Fig. A, bk); deres Stilling ses i Fig. A; deres Antal er ret variabelt 

 og retter sig tildels efter Bladets Mægtighed ; i nogle Tilfælde findes 

 3 Bi - Karstrenge i enkelte Ribber, i andre Tilfælde slet ingen; 

 Bladets Tal af disse Strenge er i Reglen 7 — 1.5, men kan synke 

 ned til 5 og stige i det mindste til 18. 



I hver Bladrand og i hver Ribbes øverste Kant ligger der 

 umiddelbart under Huden en Styrkevævstreng (Fig. A, s 3 og s) ; paa 

 Undersiden ligger der paa samme Maade en Styrkevævstreng ud for 

 hver af Hovedkarstrengene (Fig. A, s 2 ); af og til findes der des- 

 uden en ganske lille Styrkevævstreng ud for enkelte af de største 

 Bi-Karstrenge (Fig. A, s 2 ). Foruden disse Strenge, der svarer til 

 dem, der sædvanlig findes i Græssernes Blade, har A. caespitosa 



